ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

26 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/5023/25
Головуючий у першій інстанції – Роздайбіда О. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/803/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.,
Сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»,
відповідач: ОСОБА_1 .
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».
Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2025 року, суддя Роздайбіда О.В., місце ухвалення рішення – м.Ніжин, 
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 626456185 від 27.12.2021 у розмірі 24 884,00 грн та судові витрати в розмірі 9 422 грн 40 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 626456185, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 10 000 грн. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та в строк, визначений умовами договору. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 24 884 грн 00 коп. 
28.11.2018 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (дія якого згідно додаткових угод подовжено до 31.12.2024), відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 626456185 від 27.12.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022.
05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №05/0820-01, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №626456185 від 27.12.2021, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023. 
08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №08/07/2025-Е, у відповідності до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №626456185 від 27.12.2021, що підтверджується реєстром боржників №б/н від 08.07.2025 на загальну суму 24 884,00 грн.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість. 
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ЕЙС» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, вирішити питання судових витрат, зокрема стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій, витрати за надання правничої допомоги в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що 05.05.2022 первинний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» підписали Реєстр прав вимоги №175 до Договору факторингу 1, відповідно до якого останній набув право вимоги до відповідача, даний факт свідчить про те, що відступлення права вимоги здійснювалося не щодо майбутніх чи умовних зобов`язань, а конкретного, дійсного та чинного на той час момент зобов`язання відповідача перед Первинним кредитором. З даного реєстру чітко вбачається, що первісний кредитор відступив право вимоги саме до ОСОБА_1 . Факт підписання Реєстру прав вимог після укладення Кредитного договору виключає сумніви щодо наявності у Первинного кредитора прав, які могли бути передані фактору та підтверджує, що перехід прав вимоги відбувся на законних підстава і в межах чинного договірного регулювання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 27.12.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 626456185 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого позичальникові надано кредит на суму 10 000,00 грн строком на 30 днів на умовах строковості, зворотності платності із нарахування процентів за користування кредитом (а.с.30 зворот-33).
Договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора MNV359MS.
Перерахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 10 000,00 грн підтверджується платіжним дорученням №1e301b62-a858-4fca-a4dc-1956e2b36854 від 27.12.2021 (а.с.26).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Відповідно Договору факторингу ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за плату та на умовах, визначених Договором (а.с.65 зворот-68).
28.11.2019, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткові угоди № 19, 27, 31, 32 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких сторони продовжували строк дії договору факторингу (а.с.71-74, 76 зворот-77).
31.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони дійшли згоди про викладення тексту договору у новій редакції.
Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до Договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №626456185 від 27.12.2021.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до Договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату та на умовах, визначених Договором (а.с.55-57).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 626456185 від 27.12.2021.
Згідно з платіжною інструкцією від 01.08.2023 №4484 підтверджується факт оплати за договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 (а.с. 45 зворот).
08.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.46-49).
Згідно з платіжними інструкціями від 17.07.2025 №297, від 12.08.2025 №316, від 13.08.2025 №219 підтверджується факт оплати за договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 (а.с. 34 зворот, 35, 35 зворот).
Відповідно до Реєстру божників до Договору факторингу б/н від 08.07.2025, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 626456185 від 27.12.2021, в загальному розмірі 24 884,00 грн (а.с.51). 
Між сторонами виник спір з приводу неповернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до чч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності дост.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону).
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні достовірні і допустимі відомості щодо належного набуття позивачем прав первісного кредитора.
Колегія апеляційного суду не може погодитися із наведеним висновком суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, до договору факторингу від 28.11.2018 року між ТОВ «Маніівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладалися додаткові угоди, згідно з якими строк договору продовжувався до 31 грудня 2024 року. Згідно з умовами договору факторингу перехід права вимоги відбувається в день підписання реєстру боржників. Вказаний договір є правомірним, тобто таким, що підлягає виконанню.

Таким чином, ТОВ «Таліон Плюс» та інші фактори набували право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором 626456185 від 27.12.2021.
З кредитного договору від 27 грудня 2021 року вбачається, що строк кредитування становить 30 днів. Нарахування процентів поза межами строку кредитування протирічить приписам законодавства. Таким чином розмір процентів за період з 27 грудня 2021 року по 26 січня 2022 року становить 4710 грн.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення слід скасувати та постановити нове про часткове задоволення позовних вимог.
Позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 6056 грн.( а.с. 60, 220) та витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн( а.с. 41).
Керуючись ст.141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» – задовольнити частково.
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 грудня 2025 року – скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія « ЕЙС» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія « ЕЙС» заборгованість за кредитним договором в сумі 14 710 грн., у відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції 3579.96 грн., у відшкодування витрат на правову допомогу в суді першої інстанції 4138 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: