Справа № 405/764/23
Провадження №2-а/405/8/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Дризі Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/764/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Курлейко О.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1046944 від 02.02.2023 року) звернулася до суду з позовом, в якому (позові) просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовану в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00003885 від 16.01.2023 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вказаною постановою ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Оскаржувану постанову позивачем отримано 24.01.2023 року. 
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 29.11.2022 року о 11.19 год. по автомобільній дорозі М-04, км. 186+337, Дніпропетровська область, відповідальна особа – ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу МAN TGX 26.400, державний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ 10.01.2001 №1306, зокрема, перевищення загальної маси транспортного засобу на 19,025 % (7,61 т.) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.
В оскаржуваній постанові зазначено, що виміри, з урахуванням похибки - становили 47 610 кілограмів, а фактична маса 52 900 кілограмів.
Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем неправильно визначено максимально допустиме навантаження на транспортний засіб, а тому обрахунок перевищення маси транспортного засобу здійснено неправильно, також у постанові не зазначено всіх об`єктивних обставин справи, які мають бути зазначені відповідно до норм чинного законодавства.
Крім того, п. 22.5 ПДР передбачено типи транспортних засобів та максимальні дозволені значення (навантаження) для них. 
В оскаржуваній постанові Укртрансбезпекою вказується, що для транспортного засобу позивача гранично-допустиме навантаження становить 40 т.
Проте Відповідачем не враховано та не зафіксовано, що перевезення вантажу 29.11.2022 відбувалось транспортним засобом MAN TGX 26.400, державний номер НОМЕР_1 у складі з причепом KRONE AZ, державний номер НОМЕР_2 , що є спеціалізованим вантажним контейнеровозом - трьохвісний автомобіль (тягач)/спеціалізований/причіп-спеціалізований/контейнеровоз у відповідності до їх техпаспортів.
Згідно з пп. б) п. 22.5 ПДР гранично допустима маса трьохвісного автомобіля (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, складає 44 тони.
Саме до такого типу транспортних засобів і відноситься контейнеровоз у складі з причепом Позивача, що в порушення КУпАП та Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174), не було зафіксовано та відображено у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів максимальна можлива маса навантаження MAN TGX 26.400 становить - 26 000 кілограмів, a KRONE AZ - 18 000 кілограмів.
Тобто відповідно до означених свідоцтв максимальна вага тягача та причепа, що фігурували при фіксації правопорушення згідно з постанови АА №00003885 від 16.01.2023 становить 44 тони (44 000 кілограмів).
Проте Відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено, за якими параметрами транспортні засоби Позивача віднесено до транспортних засобів, гранично-допустиме навантаження яких становить 40 тон. 
Таким чином, посадовими особами Відповідача невірно встановлено тип транспортного засобу, а отже невірно визначено максимально дозволену масу транспортного засобу - 40 тон, замість 44 тони.
З урахуванням вищевикладеного, як наслідок, Укртрансбезпекою неправомірно розраховано відсоток перевищення навантаження, відповідно до формули, передбаченої Додатком 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Мінінфраструктури України від 27.09.2021 року №512. 
Крім цього, представник позивача зазначила, що транспортний засіб Позивача 29.11.2022 здійснював перевезення вантажу згідно з договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 21.11.2022 № 8. За цим Договором ПП «ДІП-ТРАНС» (Виконавець) зобов`язується за плату та за рахунок ТОВ «Витязь-М» (Замовник) організувати виконання послуг перевезення вантажу автомобільним транспортом на умовах вказаного Договору.
На виконання умов вищевказаного Договору транспортним засобом Позивача MAN TGX 26.400, державний номер НОМЕР_1 , у складі зі спеціалізованим/причіпом- спецівалізованим/контейнеровозом KRONE AZ державний номер НОМЕР_2 , здійснено перевезення пшениці: брутто 39920 т, тара 16320 т, нетто 23600т.
Тож, згідно з товарно-транспортною накладною від 28.11.2022 № 000104 фактична маса вантажу транспортного засобу Позивача - 39,9 тони, що лежить як в межах граничної допустимої маси у 40 тон, визначеної Відповідачем, так і 44 тони - відповідно до типу транспортного засобу Позивача та спростовує вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Таким чином, позивачем належними і допустимими доказами доведено факт перевезення вантажу, в момент події, зафіксованої в оскаржуваній постанові, в межах, що не перевищували граничних показників маси транспортного засобу, передбаченого п. 22.5 ПДР, а тому вимірювання відповідача є хибним та недостовірним, адже суперечать один одному та відрізняються від маси вантажу, зазначеного у товарно-транспортній накладній, на підставі чого, обставини справи, викладені в оскаржуваній постанові, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.
Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року зазначену позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та запропоновано позивачу доплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн. 
На виконання зазначеної ухвали суду позивачем 17 лютого 2023 року надано оригінал квитанції про доплату судового збору в розмірі 536,80 грн.
Ухвалою суду від 22 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.
Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду також не надходили.
Від відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, зареєстрований в суді 24.03.2023 року за вх. № 7359, в якому (відзиві) відповідач по суті позову зазначив, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що рух транспортного засобу MAN TGX 26.400 днз НОМЕР_1 у складі з причепом KRONE AZ днз НОМЕР_2 здійснювався спеціалізованим вантажним контейнеровозом-трьохвісний автомобіль (тягач)/спеціалізований/причіп-спеціалізований/контейнеровоз відповідно до їх техпаспортів, а тому допустима маса становить 44 тони, а не 40 тон як визначив відповідач. Проте, позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, що вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів, що також підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Таким чином, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, а є автопоїздом, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.
Крім того, позивачем не вірно встановлено похибку вимірювання вагового комплексу, яка становить 10% (відповідно до ДСТУ OIML R 134 - 1:2010), а не 2% та невірно визначено розрахунок. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу відповідно до ДСТУ OIML R 134 - 1:2010, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі. 
За зазначене перевищення позивача було притягнуто до відповідальності передбаченої частиною 2 статті 132-1 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 
Окрім того, зазначив, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту, на підставі чого, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей не вказаних у первинних документах, що випливає на загальну вагу транспортного засобу. 
Враховуючи зазначене просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, оскільки на виконання вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в свою чергу, позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності. Щодо витрат на правничу допомогу, то, враховуючи, що до позовної заяви не було додано доказів, які б підтверджували сам факт витрат на правову допомогу, задоволення вказаних вимог є неможливим. 
Суд також зауважує, що представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Курлейко О.С. подано відповідь на відзив на позовну заяву, зареєстрована судом 27 березня 2023 року за вх. № 7395, за змістом якої позивач повністю не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, та, відповідно, на думку позивача, вирішальне значення для належної ідентифікації типу транспортного засобу, для застосування п. 22.5 ПДР, має саме інформація, зазначена у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, а не візуальне спостереження, як на це посилається відповідач. Візуальне спостереження може мати місце при проведенні рейдових перевірок інспекторами Укртрансбезпеки, що дозволяє їм належним чином роздивитись транспортний засіб, переглянути вміст вантажу, тощо. Віднесення ж транспортного засобу до певного типу суто на підставі фотографій, - на переконання позивача, - є неправомірним.
Крім того, на неналежну ідентифікацію транспортного засобу вплинула і неповнота постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в призмі відсутності фіксації інформації про причіп транспортного засобу.
Також зазначено, що положеннями КАС України встановлено чіткі строки подання доказів понесення стороною витрат на професійну правничу допомогу, які в свою чергу, позивачем не пропущений, при цьому, також враховуючи, що станом на дату подання відповіді на відзив позивачем сплачено гонорар адвоката та підписано акт наданих послуг – сторона позивача надає суду і відповідачеві доказ витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи подані сторонами по справі заяви по суті справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003885 від 16.01.2023 року, яка винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., та підписана кваліфікованим електронним підписом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.
Зазначена постанова мотивована тим, що 29 листопада 2022 року о 11 год. 19 хв. за адресою М-04, км. 186+337, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб МAN TGX 26.400, днз НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 19,025% (7,61 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.
В постанові також зазначено, що виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу складають загальну масу – 47 610 кг.
Згідно вказаної постанови, автоматична фіксація правопорушення здійснена технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35 зав №7, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії № UA.TR.113-0619/05F-21/1 до 22.07.2022 року.
Позивачем ОСОБА_1 оскаржується правомірність винесеної відповідачем як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00003885 від 16.01.2023 року.
Судом також встановлено, що транспортний засіб марки: МAN, модель: TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , тип: cпеціалізований вантажний контейнеровоз, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , маса без навантаження становить 9450, повна маса – 26000, належить ПП «ДІП—ТРАНС». 
Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 спеціалізований причіп контейнеровоз марки KRONE, модель AZ, д.н.з. НОМЕР_2 , маса без навантаження 2640, повна маса 18000, належить на праві власності ПП «ДІП-ТРАНС».
Крім того, як вбачається з договору № 8 перевезення вантажу автомобільним транспортом від 21.11.2022 року, укладеним між ПП «ДІП-ТРАНС», в особі директора Беспалого І.Л., як Виконавцем та ТОВ «Витязь-М», як Замовником, Виконавець зобов`язується доставити автомобільним транспортом довірений йому Замовником вантаж з пункту відправлення до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п.1.1 Договору).
Виконавець організовує та здійснює перевезення вантажу на підставі заявок замовника на перевезення вантажу, складених за формою, наведеною в додатку №1 до Договору. 
Замовник направляє заявку на електронну адресу виконавця. Заявка повинна містити наступну інформацію: адресу завантаження (пункт відправлення), пункт призначення (адресу розванатження), дату прибуття транспортного засобу у пункт відправлення для завантаження, найменування вантажу, його вага, розміри та вартість перевезення, маршрут перевезення та інші умови перевезення.
У випадку погодження виконавця на надання послуг за Заявкою, останній вносить в Заявку інформацію щодо ПІБ водія та транспортного засобу, підписує Заявку, скріплює її печаткою та направляє замовнику. Отримана від виконавця Заяка підписуються замовником, скріплюється печаткою та направляється Виконавцю за допомогою засобів електронного або факсимільного зв`язку. 
Заявка передана за допомогою електронного або факсимільного зв`язку, має силу оригіналу. Після передачі Заявки за допомогою електронного або факсимільного зв`язку, Сторони протягом 3 (трьох) банківських днів зобов`язані передати оригінали документів поштою або кур`єром (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору).
Відповідно до Заявки №1 від 27 листопада 2022 року до договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом №8 від 21 листопада 2022 року перевізник ПП «ДІП-ТРАНС» надає замовнику ТОВ «Витязь-М» транспортно-експедиційні послуги згідно Договору з урахуванням нижченаведених умов: станція або пункт завантаження - с. Жемчужне, Юр`ївський р-н, Дніпропетровська обл.; період завантаження – з 28.11.2022 року; станція або пункт розвантаження с. Визирка, Лиманський район, Одеська область, культура або вид товару, що буде перевозитись,- пшениця; вага вантажу т.(брутто +-) – 80,0.
Крім того, згідно з товарно-транспортною накладною від 28.11.2022 року транспортний засіб МAN, TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп KRONE AZ, д.н.з. НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ПП «ДІП-Транс», здійснив перевезення пшениці вагою брутто 39860 (нетто 23640). 
Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Приміткою до ст. 132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі також Укртрансбезпека) відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.
Відповідно до частин 1 та 5 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий уповноваженим органом, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30).
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається коли їх параметри не перевищують: б) фактичної маси, зокрема, комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, для доріг державного значення,- 42 тони; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, для доріг державного значенн,-я 44 тони.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 “Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами” (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).
Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами “б” та “в” цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється. 
Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512 (далі Інструкція).
Так, відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.
Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії АА № 00003885 від 16.01.2023 року не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки в ній не зазначено, що перевезення вантажу 29.11.2022 року відбувається транспортним засобом МAN TGX 26.400, державний номер НОМЕР_1 , у складі з причепом KRONE AZ, державний номер НОМЕР_2 , що є спеціалізованим вантажним контейнеровозом – трьохвісний автомобіль (тягач) спеціалізований/причіп – спеціалізований/контейнеровоз. Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.
Крім того, суд зважує, що відповідно до технічних паспортів транспортного засобу МAN TGX 26.400, державний номер НОМЕР_1 , його гранична маса з навантаженням становить 26 тон, та причепу KRONE AZ, державний номер НОМЕР_2 – 18 тонн, та відповідно зазначені транспортні засоби є спеціалізованим вантажним контейнеровозом – трьохвісний автомобіль (тягач) спеціалізований/причіп – спеціалізований/контейнеровоз, та, відповідно, гранично допустима маса згідно з пп.б п. 22.5 ПДР складає 44 тонни, в свою чергу, посадовими особами в оскаржуваній позивачем постанові не доведено, по яким саме критеріям віднесено належні позивачу транспортні засоби до такого типу транспортних засобів, гранично – допустиме навантаження яких встановлено на рівні 40 тонн, тим самим, з підстав невірно встановленого типу транспортного засобу, невірно визначено і максимально дозволену масу транспортного засобу - 40 тонн, замість 44 тонн, що має наслідком неправомірно розрахованого відсотка перевищення навантаження, відповідно до формули, передбаченої Додатком №1 до Інструкції №512 від 27.09.2021 року. 
При цьому, оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння гранично допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.
У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушення при винесенні відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відсутність належних доказів вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є безумовною підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії АА № 00003885 від 16.01.2023 та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи відповідачем не були доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. 
Крім того, вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, та враховуючи задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких серед іншого належать витрати на професійну правничу допомогу.
Представником позивача заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп., з приводу чого суд враховує наступне. 
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатським об`єднанням «АСТРА ЛІБЕРТА» в особі керуючого партнера Курлейко О.С., що діє на підставі Статуту, та клієнтом ОСОБА_1 , 26 січня 2023 року укладено договір № 9 про надання правничої допомоги, за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу щодо оскарження у суді першої інстанції постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АА №00003885 від 16.01.2023 (п.1.1. Договору).
На виконання п.1.1. цього Договору Адвокатське об`єднання, приймає на себе зобов`язання щодо складання та направлення адвокатських запитів; дослідження і вивчення чинного законодавства та судової практики відносно предмета Договору; підготовка позовної заяви та направлення її до суду першої інстанції; складання і направлення інших заяв по суті в суді першої інстанції; участь в судових засіданнях в суді першої інстанції; учать у перемовинах/нарадах з представниками сторін у справі (за необхідності) (п.2.1. Договору).
Відповідно до п. 4.1 Договору Клієнт сплачує за послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням, грошові кошти у розмірі 3000 гривень. Дана сума являється фіксованим розміром гонорару згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Відповідно до п. 4.5, п.4.6 Договору Клієнт засвідчує, що із підписанням цього Договору отримав рахунок на сплату грошової суми, обумовленої п. 4.1.
За результатами наданих послуг, складається акт, який підписується Сторонами. Акт наданих послуг надсилається Адвокатське об`єднання Клієнту поштою, електронним шляхом з накладенням електронного цифрового підпису або надається йому особисто. 
Відповідно до детального опису наданих послуг АО «Астра Ліберта» при розгляді Ленінським районним судом м. Кіровограда позовної заяви І.Беспалого до Укртрансбезпеки про визнання незаконною і скасування постанови від 27 березня 2023 року, за Договором про надання правової допомоги № 9 від 26.01.2023 року, ціна договору, у відповідності до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», складається з фіксованого гонорару. Розмір гонорару, по даній справі становить 3 000,00 гривень і включає: ознайомлення з матеріалами справи; надання консультацій; складання та подання до суду позовної заяви та інших заяв по суті. Всього витрат понесених позивачем на послуги правничої допомоги в Ленінському районному суді м. Кіровограда – 3000,00 гривень. 
Відповідно до рахунку №9 від 26 січня 2023 року призначення платежу (вид послуг) оскарження в суді першої інстанції постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №00003885 від 16 січня 2023 року, згідно договору про надання правничої допомоги № 9 від 26.01.2023 року. Сума до оплати 3000 грн. 
Відповідно до Акта наданих послуг № 9 від 30.01.2023 рокуза Договором про надання правничої допомоги № 9 від 26.01.2023 року, підписаного між АО «АСТРА ЛІБЕРТА» та Клієнтом Беспалим І.Л., за яким Сторони зазначеним Актом засвідчили, що АО надало Клієнту наступні послуги: оскарження в суді першої інстанції постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №00003885 від 16 січня 2023 року, згідно договору про надання правничої допомоги № 9 від 26.01.2023 року. Фіксований розмір гонорара адвоката згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» становить 3000 грн. 
Відповідно до платіжної інструкції № 192584965 від 24 лютого 2023 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання «АСТРА ЛІБЕРТА» 3000 грн., з зазначенням платежу оскарження постанови АА 00003885 від 16.01.2023.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до п.1 п.2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує , чи пов`язані ці витрати з розглядом справи , чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин.
З огляду на викладене вище, визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу адвоката, за встановлених обставин, на підставі чого суд вважає, що обґрунтованим до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу заявленого позивачем є сума в розмірі 3000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача Беспалого І.Л.
Керуючись ст.ст.5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 243,244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.245, 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00003885 від 16 січня 2023 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя
Ленінського районного
суду м.Кіровограда Лілія Андріївна Іванова