Справа № 243/1827/26
Провадження № 3/243/1086/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України
18 березня 2026 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 (головний сержант), адреса: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),-
ВСТАНОВИВ:
24.02.2026 о 12-30 год. в с. Майдан, вул. Центральна, 101, водій транспортного засобу Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку та продуття алкотестеру Драгер на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Від представника особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, адвоката Хомича А.М., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серії АА № 1683325 від 27.02.2026, в матеріалах справи міститься клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 .
Також, від представника особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, адвоката Хомича А.М. в матеріалах справи міститься клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання заначив, що працівниками поліції було незаконно зупинено транспортний засіб, оскільки на відеозаписі не зафіксовано жодного порушення правил дорожнього руху та поліцейський не оголосив жодної конкретної підстави зупинки, які б відповідали вичерпному переліку підстав для зупинки за ст. 35 Закону «Про Національну поліцію». Окрім того, зі слів ОСОБА_1 відбувалось поза процесуальне спілкування з працівниками поліції перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, що полягало у здійсненні психологічного тиску. Працівники поліції перед увімкненням відео реєстраторів близько півгодини спілкувались з ОСОБА_1 з метою спонукання останнього до відмови. Надалі, вони попросили демонстративно під відеозапис проїхати під ними, після чого розпочали спілкування. Надані до суду матеріали відеозапису отримано із порушенням закону, а саме із порушенням п. 5 розділу ІІ “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зазначені працівниками поліції у фабулі протоколу ознаки алкогольного сп`яніння, які не були озвучені водію на місці зупинки, позбавляють особу, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже вона позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження. Окрім того, працівниками патрульної поліції було порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до частини другої статті 279 КУпАП процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого на судовому засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Абзац 4 пункту 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. З огляду на вищевикладене, просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що він був на чергуванні та йому надійшло повідомлення від командира, що необхідно поїхати в Гусарівку та отримати продукти. Коли він повертався його зупинили працівники поліції. Працівники поліції запитали чи буде він продувати Драгер, на що відповів, що не має часу так як йому потрібно виконувати завдання. Зазначив, що до ввімкнення камери десь 30 хвилин спілкувався з поліцейськими. Спочатку коли його зупинили сказав пароль, поліцейські запитали чи він військовий відповів, що так та у нього є військовий квиток. Потім поліцейські сказали, що вони покличуть людину, яка розповість йому, що потрібно говорити на камеру щоб його відпустили. Поліцейський, який потім підійшов сказав йому щоб він на камеру говорив, що не військовий та везе продукти в магазин. Як йому казали він так все і зробив. Поліцейські зняли його на відео і відпустили та він далі поїхав розвозити продукти. Будь-яких заяв, що на нього тиснули поліцейські він не подавав. Не пройшов огляд, бо його вразило, те що поліцейські не хотіли фіксувати що він є військовослужбовцем, не розумів про що кажуть поліцейські та не розумів, яку саме відповідальність передбачає ст. 130 КУпАП. 
Представник особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, адвокат Хомич А.М., в судовому засіданні зазначив, що працівниками поліції було вчинено дії провокаційного характеру та були направлені саме на відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Також зазначив, що в його практиці це не перший випадок. Відеозапис не є належним доказом, оскільки його отримано із порушенням закону та він не є безперервним. Причина зупинки транспортного засобу надумана та була озвучена лише наприкінці відеозапису. Відсторонення від керування транспортним засобом не було, оскільки як зазначає ОСОБА_1 він продовжував рух. Направлення є старої форми. Вважає, що не має достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Окрім того, працівники поліції говорили ОСОБА_1 щоб він нічого не казав, що він є військовослужбовцем, а тому в діях поліцейських наявна провокація. Щодо допиту свідка зазначив, що він може підтвердити, що ОСОБА_1 виконував службові обов`язки та те, що ОСОБА_1 був тверезий. Таким чином, мав бути інший порядок проведення огляду.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - адвоката Хомича А.М., дослідивши клопотання та надані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом частин 1-3 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно п. 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом серії ЕПР1 № 599713 від 24.02.2026, з якого слідує, що 24.02.2026 о 12-30 год. в с. Майдан, вул. Центральна, 101, водій транспортного засобу Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку та продуття алкотестеру Драгер на місці зупинки відмовився;
- направленням на медичний огляд громадянина з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 був направлений на огляд до КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янськ» 24.02.2026; 
- файлом відеозапису, відповідно до якого ОСОБА_1 зазначив, що розвозив продукти по магазинах. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що з автомобілю чутно запах алкоголю (12:40:59). Запропонував продути газоаналізатор Драгер на місці або в медичному закладі у лікарні м. Слов`янськ, на що ОСОБА_1 зазначив, що він на операції та дуже поспішає, це не від нього, а від «незамерзайки», бо він тільки пшикав скло. (12:41:00 - 12:41:12). Працівник поліції зазначив, що він не сперечається, що це «незамерзайка». Та ще раз зазначив, що він чує запах алкоголю з автомобілю, тому запропонував продути Драгер. На запитання чи буде ОСОБА_1 продувати алкотестер Драгер відповів, що ні бо дуже поспішає (12:41:22). ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. 
Щодо клопотання захисника про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_2 , суд зазначає, що в наданих до суду матеріалах, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису та з пояснень захисника Хомича А.М. не вбачається, що заявлений свідок був очевидцем подій. Окрім того, стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що заявлений свідок був очевидцем подій та не доведено яким чином свідчення ОСОБА_2 в судовому засіданні можуть вплинути на вирішення питання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З огляду на викладене в клопотанні захисника слід відмовити.
Суд зазначає, що надані працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП. 
Доводи сторони захисту про те, що долучений до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними не можуть бути підставою для визнання відеозапису недопустимим, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відеозапис відповідає вимогам п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026. 
Долучений до матеріалів справи відеозаписи не містить даних, які б свідчили про те, що такі, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежними доказами у справі.
На відеоматеріалах зафіксована подія за участі ОСОБА_1 у хронологічній послідовності, що є підставою для висновку, про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження захисника про незаконність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.
Окрім того, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.
Разом з тим, суд зазначає, що у випадку не згоди водія з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п. 2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.
Так ОСОБА_1 та його захисникомв ході розгляду справи до суду не подано ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції щодо незаконності зупинки транспортного засобу (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо).
Також в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт провокації зі сторони поліцейських.
Щодо твердження захисника, що відсторонення від керування транспортним засобом не було, то суд зазначає, що дане твердження не заслуговує на увагу, оскілки з відеозапису чітко вбачається, що працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що він відсторонений від керування транспортним засобом. 
Щодо твердження ОСОБА_1 , що він не розумів про що кажуть поліцейські та не розумів, яку саме відповідальність передбачає ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Більше того, особа, яка впевнена в тому, що вона не вживала нічого із спиртних напоїв чи протизаконного, погодиться на будь-який огляд на стан сп`яніння, чи то на місці зупинки, чи в закладі охорони здоров`я, і заперечувати проти такого огляду не буде.
На думку суду вказані докази є належними, допустимими та достовірними й не викликають у суду сумнівів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі судом не встановлено.
Всі інші доводи ОСОБА_1 та сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.
Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Таким чином, проаналізувавши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, та достатності, вважаю повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 , факт керування якого транспортним засобом встановлений належними та допустимими доказами, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Таким чином, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, вважаю необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який слід перерахувати на рахунок: UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), який перерахувати на рахунок: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.
Суддя І.Ю. Фалін