Справа № 243/3181/26
Провадження № 3/243/1480/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Слов`янськ
Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Лозовий Яр Яготинського району Київської області, громадянина України, військослужбовця військової частини НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2026 року о 06 год. 15 хв. солдат ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 14 Розділу 1, п. 2 Розділу X Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 року № 359, не здав в розташування підрозділу боєприпаси – корпуси гранат Ф-1 у кількості 2 шт., вибуваючи у відпустку, що виявлено на блокпосту АДРЕСА_2 посадовими особами ВСП, НГУ та відділу СБУ в Луганській та Донецькій областях, чим порушив правила поводження з боєприпасами, в умовах особливого періоду, та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.
17 лютого 2026 року відносно  ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДНК-2 №1144 за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився. В протоколі серії ДНК-2 №1144 про військове адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, що підтверджується його особистим підписом. Окрім того, в матеріалах справи міститься його заява, в якій останній свою вину у вчиненому правопорушенні повністю визнає, просить призначити найменш суворе покарання та розгляд справи проводити у його відсутності.
Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, не є обов`язковим, тому суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».
За змістом частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДНК-2 №1144 за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП зазначено, що вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинене о 06 год. 15 хв. 17 лютого 2026 року, сам протокол був складений також 17 лютого 2026 року. 
Разом з тим, згідно доданих до вказаного протоколу доказів, вбачається про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, яке мало місце 17 березня 2026 року.
Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП до протоколу серії ДНК-2 №1144 від 17 лютого 2026 року додано письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.03.2026 року, який вказав про події, які мали місце 17.03.2026 року; копію відпускного квитка, в якому зазначено, що ОСОБА_1 звільнений у відпустку з 17.03.2026 року по 02.04.2026 року; рапорт представника роти ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.03.2026 року, в якому йдеться про події, які мали місце 17.03.2026 року; акт від 17.03.2026 року про використання (застосування) службового собаки, згідно якого повідомлено про виявлення у ОСОБА_1 гранат Ф-1 – 2 шт.; фототаблицю виявлених у ОСОБА_1 гранат Ф-1 від 17.03.2026 року; розписку представника військової частини ОСОБА_2 про прийняття у представників ТВК м. Слов`янськ виявлених 17.03.2026 року у ОСОБА_1 корпусів гранат Ф-1.
На думку судді, зазначені розбіжності стосовно дати скоєння правопорушення та дати складення протоколу, а також дати вчинення адміністративного правопорушення, зазначеної у доданих до справи матеріалах, унеможливлюють встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, та складу адміністративного правопорушення у його діях. 
При ухваленні судового рішення суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.
З урахуванням зазначеного, при вирішенні даної справи суддя виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, недоведеною.
За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).
Відтак, відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.
Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, а відтак, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 23, 172-19, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя –

ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого . 2 ст. 172-19 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області     О.В. Агеєва