Справа № 589/5689/25 
Провадження № 2/589/1052/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року	  	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025р. товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0898/82/0377162 від 02.08.2017 р. в розмірі 47190,13 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 14503,65 грн, заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги (10.01.2023 р.) – 24749,41 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 10.01.2023 року по 05.11.2025 року – 3234,35 грн, заборгованість за пенею та/або штрафами – 4702,72 грн. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів за вказаним договором.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 09 лютого 2026 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 02.08.2017 року між акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (далі - Банк, Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник), укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері Страхування №014/0898/82/0377162 (далі - договір) /а.с. 6-8/, відповідно до п. 1.1 цього якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а той в свою чергу зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п.п. 1.1.1. договору сума кредиту визначена сторонами в розмірі 15439,22 грн. Згідно з п.п. 1.1.2. договору кредит видається для задоволення власних потреб позичальника в розмірі 13920 грн. і на сплату страхового платежу на користь Страховика - в розмірі 1519,22 грн. Відповідно до п.п. 1.1.4.-1.1.7. договору дата сплати ануїтетних платежів - 02 числа кожного календарного місяця згідно з Графіком погашення кредиту та сплати інших платежів (Додаток 1 до Договору) /а.с. 8 зворот-9/. Дата повного погашення кредиту – 02 серпня 2023 року. Строк кредиту - 72 місяці з дати надання кредиту. Рахунок для обліку заборгованості за кредитом №22030491023 в «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». Згідно з п.п. 1.1.8. договору процентна ставка фіксована і становить 39,9% річних.
В порядку та на умовах, визначених підпунктами пункту 3 договору, клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними платежами відповідно до умов договору.
Також сторони узгодили, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення (п.п.10.3 договору).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в письмовій формі, а позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення кредитного договору саме вищезазначеного змісту, про що свідчать власноруч проставлені ним підписи у договорі.
Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 15439,22 грн кредиту, що підтверджується випискою по рахунку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» /а.с. 13-17/. За змістом зазначеної виписки ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, користувався ними та частково виконував зобов`язання щодо їх повернення.
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Але всупереч наведеним умовам Договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, у визначені цим договором строки суму кредиту та проценти не сплатив, внаслідок чого у відповідача станом на 26.06.2019 року утворилась заборгованість зі сплати кредиту в сумі 14503 грн 65 коп., процентів та пені, нарахованих за період з 02.08.2017 року по 26.06.2019 року /а.с. 18/.
26.06.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-9, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників (портфель заборгованості) /а.с. 21-23/.
На виконання умов вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» здійснило оплату ціни договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором відступлення права вимоги № 114/2-9 від 26.06.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням від 26.06.2019 року /а.с. 23/. Таким чином, як вбачається з Реєстру боржників від 26.06.2019 року до договору відступлення права вимоги № 114/2-9 від 26.06.2019 року та витягу з нього /а.с. 23 зворот-24, 25/ ТОВ «Вердикт Капітал» передані вимоги до ОСОБА_1 за договором №014/0898/82/0377162 від 02.08.2017 року.
Після відступлення права грошової вимоги, ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 26.06.2019 року до 09.01.2023 року донарахував відповідачу проценти за договором, після чого заборгованість за процентами склала 24749 грн 41 коп. /а.с. 19/, в межах строку кредитування.
10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Реєстрі боржників /а.с. 26-28/.
На виконання умов вказаного договору ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року /а.с. 28, зворот/. Таким чином, як вбачається з Реєстру боржників від 10.01.2023 року № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року та його витягу/а.с. 30-31, 43/ ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» передані вимоги до ОСОБА_1 за договором №014/0898/82/0377162 від 02.08.2017 року.
Слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договорів відступлення прав вимоги недійсними.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Після відступлення права грошової вимоги за вказаними договорами, позивач за період з 10.01.2023 року до 01.08.2023 року донарахував відповідачу проценти за кредитом у розмірі 3234 грн 35 коп. з межах строку кредитування №014/0898/82/0377162 від 02.08.2017 року /а.с. 20/. 
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.
Статтею 514 ЦК України встановлено, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Однак, після відступлення права грошової вимоги, відповідно до розрахунків заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 05.11.2025 року, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, яка складається з: 14503,65 грн - за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 27983,76 грн - за процентами, 4702,72 грн - за пенею та/або штрафами /а.с. 20/, незважаючи на те, що строк повернення кредиту за вказаним договором вже настав. 
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідач в даній справі не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог.
Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити в сумі 47190 грн 13 коп.
Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.
Що стосується витрат на правничу допомогу, судом виходить з наступного.
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію тарифів на послуги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який за даними Єдиного реєстра адвокатів України є адвокатом; копію договору про надання правничої допомоги № 02-09/2024-6, укладеного 02.09.2024 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та фізичною особою-підприємцем Косарецьковим В.М.; копію платіжної інструкції № 0574950004 від 10.11.2025 про сплату ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Косарецькову В.М. 112000 грн, призначення платежу: «Надання правової допомоги згідно договору № 02-09/2024-6 від 02.09.2024 про надання правової допомоги»; копію заявки ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на надання юридичної допомоги № 23 від 01.10.2025 за договором про надання правової допомоги № 02-09/2024-6 від 02.09.2024 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 014/0898/82/0377162; копію витягу з Акту №10 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року, відповідно до якого виконавцем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , проведені наступні роботи (надані наступні послуги) по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , договір № 014/0898/82/0377162: послуга: усна (з вивченням документів), кількість - 2 год, ціна: 4000 грн; позовна заява, кількість - 4 год, ціна: 12000 грн /а.с. 36, 37-38, 40, 41, 42/.
Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило. 
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання правничої допомоги у розмірі 16000 грн 00 коп.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 512, 513, 514, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,-  

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» /код ЄДРПОУ 44276926, адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133/ заборгованість за договором №014/0898/82/0377162 від 02.08.2017 року в розмірі 47190 грн 13 коп. /сорок сім тисяч сто дев`яносто грн 13 коп./, судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп. /дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп./ та витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн 00 коп. /шістнадцять тисяч грн 00 коп./.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області          А.Р.Курбанова