Справа № 344/8527/25 
Провадження № 33/4808/35/26 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2025 року, –
в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно постанови, 12 травня 2025 року о 18 год. 27 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Мазепи, 164, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновків, які не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин події, порушив вимоги законності та презумпції невинуватості, а також принцип змагальності та права на захист. Суд безпідставно відмовив у клопотаннях щодо виклику та допиту свідків, зокрема свідка ОСОБА_2 та пасажирів автомобіля, які були очевидцями подій і могли підтвердити, що жодної пропозиції пройти огляд на місці чи направлення в медичний заклад не було. Відеозаписи, додані до протоколу, не містять моменту зупинки автомобіля, не містять пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. Більше того, деякі документи (акт огляду, пояснення свідка ОСОБА_3 , інші матеріали) складені вже після оформлення протоколу, що ставить їх допустимість під сумнів. На відео чітко видно, що водій не перебував у стані сп`яніння: мова чітка, координація рухів нормальна, ознак порушення поведінки немає. Однак поліцейські зазначили у протоколі стандартний набір “ознаки сп`яніння”, які фактично не підтверджуються жодним об`єктивним доказом. Суд першої інстанції, замість оцінки доказів, фактично став на позицію поліції, зробивши припущення, яких не містять жодні матеріали справи. Суд вийшов за межі доказів, самостійно конструюючи обставини, яких не було, наприклад, вважаючи доведеним факт відмови, хоча на відео видно, що будь-які документи йому не вручалися і жодних чітких вимог чи пропозицій не надходило. Також на переконання апелянта, у матеріалах справи відсутні докази дотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та Інструкції щодо проведення огляду. Протокол не містить відомостей про технічний засіб відеофіксації, а на відео видно, що поліцейські передавали камеру один одному, що ставить під сумнів автентичність записів та безперервність фіксації. Крім того, особа, яка складала протокол, не перебувала на місці події від її початку, а тому не могла достовірно вказувати обставини, яких не бачила. Навіть направлення до медичного закладу, на яке посилається поліція, не підтверджене ні відеозаписом, ні підписом, ні фактом вручення. Вважає, що доказів його винуватості матеріали справи не містять, а тому суд мав закрити провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, однак цього не зробив.
Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Апеляційному суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції, та почав тікати від них. Свою поведінку пояснив тим, що має інвалідність і в момент стресу перестає контролювати свою поведінку. Чому відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, пояснити не зміг.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №328528 від 12.05.2025 року(а.с.1); відеозаписом події (а.с.9).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
На відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції (а.с.9), зафіксовано як по вул. Мазепи в м. Івано-Франківськ, екіпаж поліції здійснює оформлення ДТП. Вказаним працівникам поліції один з водіїв повідомляє, що водій автомобіля марки Ауді НОМЕР_1 порушує ПДР України, створює аварійну обстановку та ймовірно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції зупинено транспортний засіб Ауді НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 . Працівниками поліції ОСОБА_1 повідомлено про заборону подальшого руху до з`ясування обставин. Проте водій ОСОБА_1 раптово почав рух авто та залишив місце зупинки. Працівники полії переслідували автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився в житловій забудові та почав тікати. Після затримання працівником поліції, у водія було виявлено зовнішні ознаки сп`яніння та неодноразово висловлено вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. Проте водій категорично відмовився та почав заперечувати факт керування транспортним засобом. Від підпису в протоколі також відмовився.
Зазначені фактичні дані зафіксовані на відеозаписі містять повну та достатню інформацію для висновків про вчинення адміністративного правопорушення за обставин зазначених в оскаржуваній постанові.
Доводи апелянта є явно надуманими та спростовуються цим відеозаписом та поясненнями апелянта.
Суд першої інстанції дав правильну оцінку матеріалам справи та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення. 
Крім того, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не було встановлено порушень з боку працівників поліції, які б призвели до визнання доказів недопустимими.
Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт