ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/36667/21 Суддя (судді) першої інстанції: Прасов Олександр Олександрович

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларвідж Інтернешнл Лімітед» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,
У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларвідж Інтернешнл Лімітед» з позовною заявою до Київської митниці Держмитслужби, правонаступником якої є Київська митниця, в якій просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2021 за № UA100060/2021/000051/2; визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA100060/2021/01282.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларвідж Інтернешнл Лімітед» зазначило, що сумніви митного органу були безпідставні та необгрунтовані, оскільки ніяким чином не впливали на можливість визначення митної вартості товарів. 
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано.
З урахуванням пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX, Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, справу №640/36667/21 передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.04.2025 суддею Прасовим О.О. прийнято до свого провадження дану адміністративну справу та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву у якому проти позовних вимог заперечено.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 16.06.2021 за №UA100060/2021/000051/2.
Визнано протиправною та скасовано картку Київської митниці Держмитслужби відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2021/01282.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Київська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ларвідж Інтернешнл Лімітед» в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 11.02.2026.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Київської митниці не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.09.2019 між ТОВ «ЛАРВІДЖ ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД» (Україна) «Покупець» та фірмою «Haining Modern Ironware CO., LTD» (Китай) «Продавець» укладено Контракт №H/LU/2018 (а.с. 28-30), відповідно до п.1.1 якого Продавець продає, а Покупець купує різні товари народного споживання, виготовлені в Китаї, що іменуються у подальшому «Продукція» і оплатить на умовах ФОБ портНінгбо, Шанхай, Китай (Інкотермс 2010).
Для проведення митного оформлення товару, поставленого за вищевказаним Контрактом №H/LU/2018 від 01.09.2019 позивачем 14.06.2021 подано митну декларацію №UA100060/2021/222534 (а.с.23-24, 144-145).
При митному оформленні товар задекларований позивачем як: «Товар №1» - « 1.Металева кріпельна арматура, кронштейни для полиць: Практичний металевий кронштейн, колір: - товщина 0.7мм: арт. L77000BR 100*75mm Коричн. 7680 шт. арт. L77000GY 100*75mm Ciрий 10800 шт. арт. L77000WH 100*75mm Білий 23760 шт. арт. L7700BR 125*100mm Коричн. 4320 шт. арт. L7700GY 125*100mm Cірий 7200 шт. арт. L7700WH 125*100mm Білий 11280 шт. арт. L7701BR 150*125mm Коричн. 4080 шт. арт. L7701GY 150*125mm Сірий 4560 шт. арт. L7701WH 150*125mm Білий 11760 шт. арт. L7702BR 200*150mm Коричн. 2640 шт. арт. L7702GY 200*150mm Сірий 3600 шт. арт. L7702WH 200*150mm Білий 8640 шт. арт. L7703BR 225*200mm Коричн: - 1680 шт. арт. L7703GY 225*200mm Сірий 960 шт. арт. L7703WH 225*200mm Білий 6480 шт. арт. L7704BR 250*200mm Коричн. - 2880 шт. арт. L7704GY 250*200mm Cірий 2280 шт. арт. L7704WH 250*200mm Білий 12600 шт. Практичний металевий кронштейн, колір: - товщина 0.8 мм: арт. L7705BR 300*250mm Коричн. 1680 шт. арт. L7705GY 300*250mm Сірий 3000 шт. арт. L7705WH 300*250mm Білий 8520 шт. арт. L7706BR 350*300mm Коричн. 2760 шт. арт. L7706GY 350*300mm Сірий 4680 шт. арт. L7706WH 350*300mm Білий 4800 шт. Торговельна марка: Larvij Виробник: HAINING MODERN IRONWARE CO.,LTD».
Згідно з графою 43 МД №UA100060/2021/222534 від 14.06.2021 декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.
Умови поставки (графа 20 МД №UA100060/2021/222534 від 14.06.2021)CN Shanghai.
При поданні МД №UA100060/2021/222534 від 14.06.2021 декларантом надано Київській митниці Держмитслужби: 0271 - пакувальний лист б/н від 24.04.2021; 0325 - рахунок-проформу/LIL/MOD від 29.10.2020; 0380 - комерційний інвойс №XD20210407 від 24.04.2021; 0705 - коносамент №ZIMUNGB9689655 від 27.04.2021; 0714 - домашній коносамент №SXE21040577 від 27.04.2021; 0730 - СМR №0127 від 11.06.2021; 0861 - сертифікат про походження товару №G217236092230009 від 28.04.2021; 2000 - заявку на перевезення №SODS0006771 від 21.04.2021; 3001 - банківський платіжний документ, що стосується товару №12 від 20.05.2021; 3004 - рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №UA00046098 від 09.06.2021; 3007 - довідку про вартість перевезення товару до митного кордону України №SODS0006771 від 09.06.2021; 3014 - прайс-лист №XDP202101 від 20.10.2020; 3016 - сертифікат (Китайської ТПП) про завірення Price List №213304BO/002593 від 11.06.2021; 3018 - видаткову накладну №751 від 17.05.2021; 3018 - видаткову накладну №977 від 17.05.2021; 3018 - податкову накладну №1114 від 17.05.2021; 3018 - податкову накладну №812 від 12.04.2021; 4103 - Додаток №1 до Контракту від 01.10.2018; 4103 - Додаток №2 до Контракту від 01.10.2019; 4103 - Додаток №3 до Контракту від 05.05.2020; 4103 - специфікацію №4 від 01.10.2020; 4104 - Контракт №Н/LU/2018 від 01.09.2018; 4207 - договір про надання послуг митного брокера №Б-0510/18 від 11.10.2018; 4301 - договір на транспортно-експедиторське обслуговування №SC/AF-015715 від 19.03.2021; 9000 - замовлення на придбання №K0320/LIL/MOD від 26.10.2020; 9000 - разову перепустку №12245 від 14.06.2021; 9504 - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2021 у справі №640/11866/20; 9610 - експортну декларацію №310420210549741808 від 24.04.2021.
Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте 16.06.2021 Київської митниці Держмитслужби за №UA100060/2021/000051/2.
У Рішенні про коригування митної вартості товарів від 16.06.2021 за №UA100060/2021/000051/2 зазначено наступне: «… Документи, подані для підтвердження митної вартості товару, відповідно до статті 53 Митного кодексу України (далі Кодекс), містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) для підтвердження вартості транспортування надано довідку від 09.06.2021 №SОDS0006771, однак відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: договір на перевезення, рахунок фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суми та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури: калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товару здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. 2) не забезпечено, відповідно до ст. 254 Митного кодексу, переклад документів, поданих до митного оформлення, зокрема, копії митної декларації країни відправлення. У зв 'язку із зазначеним, відсутня можливість ідентифікації вартісних характеристик оцінюваних товарів: 3) прайс-лист сформований без зазначення переліку всього асортименту продукції виробника та носить адресний характер, тобто по суті є комерційною пропозицією одному покупцю, таким чином не надає інформацію щодо дійсності ціни оцінюваних товарів, що є несумісним із положеннями статті VII Генеральської угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ СОТ 1994); Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. У зв 'язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 Кодексу необхідне подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування; 5) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Графа 33 Заявлена митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана з наступних причин. Документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари а саме: 1) для підтвердження вартості транспортування надано довідку від 09.06.2021 №SODS0006771, однак відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що і містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: договір на перевезення, рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут і перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. 2) не забезпечено, відповідно до ст. 254 МКУ, переклад документів, поданих до митного оформлення, зокрема копії митної декларації країни відправлення. У зв`язку із зазначеним, відсутня можливість ідентифікації вартісних характеристик оцінюваних товарів; 3) прайс-лист сформований без зазначення переліку всього асортименту продукції виробника та носить адресний характер, тобто по суті є комерційною пропозицією одному покупцю, таким чином не надає інформацію щодо дійсності ціни оцінюваних товарів, що є несумісним з положеннями статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ СОТ 1994). Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування;; 5) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Листом від 16.06.2020 декларант повідомив, що протягом 10 днів додаткові документи надавати не буде. Таким чином, причинами через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: - неподання декларантом всіх запрошених документів; - відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Разом з тим, митним органом проведено порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. Положеннями ч. 6 статті 54 встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, якщо заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, або заявлені відомості містять розбіжності та не містять всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, а також коли декларантом не подано документів згідно із переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-3 статпіі 53 Кодексу, а також у разі відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, яка сплачена або яка підлягає сплаті. У зв`язку із зазначеним, керуючись положеннями вищезазначених статей Кодексу, використання заявленого декларантом рівня митної вартості неможливо. Виходячи з вищенаведеного, відповідно до положень статті 55 Кодексу, здійснено коригування митної вартості товарів. Митна вартість визначена із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, з дотриманням умов, зазначених у статті 59 Кодексу. Джерело інформації для визначення митної вартості, митна декларація: від 02.06.2021 №UА500490/2021/7810. Відповідно до вказаної МД здійснено імпорт товару однакового за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Відповідно до частини 5 статті 55 Кодексу проведено процедуру консультації між митним органом та декларантом з метою обгрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Декларант має право звернутись до митних органів та випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості в митних органах вищого рівня відповідно до глави 4 Кодексу або до суду. …» (а.с. 111, 159-160).
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що за МД від 02.06.2021 за №UA500490/2021/007810 та за МД №UA100060/2021/222534 від 14.06.2021 різні суб`єкти господарювання, що вплинуло на формування різної ціни товарів та митної вартості товарів.
Отже, на переконання суду, відповідач не обґрунтував, чому ним взято як джерело для визначення митної вартості товару саме МД від 02.06.2021 за № UA500490/2021/007810 та не взяті до уваги інші джерела цінової інформації.
Як зазначив суд, відповідачем не додано доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених «Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2021 за №UA100060/2021/000051/2 та визначенні ціни імпортованого ТОВ «ЛАРВІДЖ ІНТЕРНЕШНЛ ЛІМІТЕД» товару.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Київською митницею Держмитслужби не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
- декларантом не надано переклад митних декларацій відповідно до вимог ст. 254 МК України;
- надані до митного оформлення документи не містять достовірних об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена;
- рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з дотриманням норм митного законодавства України, враховуючи сумніви митного органу відносно митної вартості товарів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Митним кодексом України від 13.03.2012 №4495-VІ (далі - МК України), встановлено порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.
Відповідно до частини першої статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
За правилами статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
У відповідності до статей 49, 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
У силу вимог частини другої статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
У відповідності до частин першої, другої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною третьої статті 53 МК України, передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною п`ятою статті 54 МК України, закріплено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відтак, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.
У той же час, у частині п`ятій статті 53 МК України, встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості, відповідач виходив з того, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару згідно частини третьої статті 53 МК України.
Так, статтею 57 МК України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Статтею 58 МК України, передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При цьому, вказаний метод не підлягає застосуванню, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У контексті доводів апелянта про те, що декларантом не надано переклад митних декларацій відповідно до вимог ст. 254 МК України, колегія суддів враховує що, відповідно до статті 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок. Відтак, вимога митного органу про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей. 
Водночас, колегія суддів відхиляє доводи апелянта в цій частині, адже декларація країни відправлення заповнена англійською мовою, що є іноземною мовою міжнародного спілкування та офіційною мовою ООН і тому відповідно до ст. 254 Митного кодексу України, текст заповнений англійською мовою не підлягає перекладу. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 815/2443/18.
У той же час, колегія суддів враховує, що в матеріалах справи наявний переклад експортної декларації ІІІ. Разом із митною декларацією №UA100060/2021/222534 від 14.06.2021 було надано прайс - лист 2021 №XDP202101 від 20.10.2020 2021 разом із сертифікатом (Китайської ТПП) про завірення Price List №213304ВО/002593 від 11.06.2021.
Щодо аргументів апеляційної скарги про те, що надані до митного оформлення документи не містять достовірних об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, на переконання суду Київською митницею Держмитслужби у повідомленні «розбіжності» не мають суттєвого впливу на ціну товару, оскільки стосуються взаємовідносин між суб`єктами господарювання по взаєморозрахункам.
Крім того, контролюючим органом не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України.
Таким чином, апелянтом не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України.
Щодо доводу апелянта про те, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з дотриманням норм митного законодавства України, враховуючи сумніви митного органу відносно митної вартості товарів, колегія суддів зазначає наступне.
Відомості, які містяться в базах даних Держмитслужби України мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини з різноманітними контрагентами здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Верховним Судом у постанові постанови від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 було сформовано правову позицію, що "формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню".
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про протиправність рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 16.06.2021 за № UA100060/2021/000051/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2021/01282, вважає їх протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки з наявних документів, вбачається, що під час проходження процедури митного оформлення товарів до митного органу надано документально підтверджені дані про ціну договору, які містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим ч. ч. 1, 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що саме контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Відтак, вказані доводи митного органу є безпідставними.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Київська митниця протиправно відмовила позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товарів за основним методом, визначивши митну вартість за резервним методом та прийнявши оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Колегія суддів критично ставиться до інших виявлених відповідачем недоліків у документах, наданих позивачем та які не належать до документів, які підтверджують митну вартість товару, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належними та допустимими доказами, які не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.
Інших розбіжностей у поданих до митного оформлення документах у спірних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що під час митного оформлення задекларованого товару позивач подав митному органу усі документи, що необхідні для визначення митної вартості та її підтверджують, у наданих декларантом документах суд не виявив розбіжності, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та наявність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2021 за № UA100060/2021/000051/2, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2021/01282, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всі вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко