ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2026 Справа № 914/18/25 
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Шахтар", м. Трускавець Львівської області, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро подорожей Голд тур»/SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA Biuro Podrozy Gold Tour, м. Прудник Республіка Польща, 
про стягнення 80'000 євро.
Суддя Б. Яворський, 
при секретарі О. Муравець.
Представники сторін:
від позивача: Л. Тарасенко,
від відповідача: не з`явився.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснювалося з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Шахтар" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро подорожей Голд тур»/SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA Biuro Podrozy Gold Tour про стягнення 80'000 євро, що еквівалентно становить 3'516'648,00 грн. за договором №Ззед від 11.09.2018 та від 11.11.2019 на надання медичних послуг (путівок) з санаторно-курортного лікування. У позовній заяві позивач також зазначив, що очікує понести орієнтовні витрати за надання правової допомоги у розмірі 40'000,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.01.2025 справу № 914/18/25 передано на розгляд судді Т. Риму.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.01.2025 (суддя Т. Рим) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; суд встановив строк для реалізації сторонами процесуальних прав
Ухвалою від 05.02.2025 суд, з урахуванням положень ст. 367 ГПК України та з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання по справі №914/18/25, вирішив звернутись до компетентного органу Республіки Польща із судовим дорученням про вручення відповідачу судових документів та зобов`язав позивача надати суду нотаріально засвідчений переклад документів зупинив провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Польща на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду та інших документів відповідачу Biuro Podrozy Gold Tour spolka z o. o. Цією ж ухвалою підготовче засідання призначено на 05.11.2025. Суд також зазначив, що у разі несвоєчасного вручення виклику (повідомлення) відповідачу, це буде враховано, і розгляд справи відбудеться у день наступного засідання – 03.12.2025 о 10:00. 
04.03.2025 позивач надав суду переклад документів для подальшого їх скерування відповідачу.
21.04.2025 суд для виконання судового доручення скерував документи Західному міжрегіональному управлінню МЮ для подальшого їх надсилання до повноважних органів Республіки Польща. 
12.05.2025 Західне міжрегіональне управління МЮ листом №132-31/1037-24 повідомило суд про виконання договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, підписаного державами 24.05.1993.
Ухвалою від 01.12.2025 підготовче засідання призначено на 22.12.2025.
02.12.2025 позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді від компетентного органу Республіки Польща.
17.12.2025 у зв`язку із Указом Президента України від 13.12.2025 №944/2025 за яким Т. Рима призначено на посаду судді Західного апеляційного господарського суду та Рішення зборів суддів Господарського суду Львівської області від 16.12.2025 №8, на підставі розпорядження керівника апарату суду №318 від 17.12.2025 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №914/18/25, внаслідок якого визначено суддю Б. Яворського для розгляду даної справи.
Ухвалою від 18.12.2025 справу № 914/18/25 прийнято до розгляду та розпочато розгляд справи спочатку, підготовче засідання призначено на 26.01.2026, а ухвалою від 17.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.03.2026. Відповідача про розгляд справи додатково повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема: b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.
Представник позивача у судове засідання 16.03.2026 з`явився, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити.
Відповідач у судове засідання 16.03.2026 не з`явився. Компетентний орган Республіки Польща повідомив суд, що агенція подорожей тимчасово закрита, за вказаними на сайті агенції контактними телефонами поінформувати відповідача про розгляд справи не вдалось. Станом на 16.03.2026 відзив на позовну заяву на електронну адресу суду не надходив.
Аргументи позивача
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами були укладені договори на надання медичних послуг (путівок) з санаторно-курортного лікування, позивач надав відповідні послуги, проте відповідач умов договору у повному обсязі не виконав, сума заборгованості складає 80'000,00 євро.
Аргументи відповідача.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався. 
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст.2 ГПК України).
Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору.
Також суд враховує, що пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно пункту 1 ч. 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Таким чином, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
У судовому засіданні 16.03.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
11 вересня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Шахтар" (санаторій) та SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA Biuro Podrozy Gold Tour (замовник) укладено договір №Ззед на надання медичних послуг (путівок) з санаторно-курортного лікування. У подальшому сторони уклали договір № 3зед від 11.11.2019 на надання медичних послуг (путівок) з санаторно-курортного лікування, з аналогічними умовами. 
За цими договорами санаторій зобов`язується надавати пацієнтам (організованим групам пацієнтам), які направлені замовником, послуги з тимчасового розміщення, дієтичного харчування та санаторно - курортного лікування (медичні послуги) на підставі медичних показань відповідно до внутрішніх стандартів та норм чинного законодавства України, а замовник зобов`язується ці послуги сплатити (п.2.1 договорів).
Відповідно до п.2.2 договорів санаторій надає пацієнтам медичні послуги санаторно - курортного лікування відповідно до наявної ліцензії, діючих стандартів (вимог) законодавства України з надання видів медичної допомоги.
Надання послуг санаторієм провадиться у місці їх надання протягом розрахункового часу (п. 2.3 договору).
Відповідно до п. 3.1 договорів санаторій зобов`язаний: на підставі погодженого графіка (графіків) та отриманих заявок, надати замовнику рахунок (рахунки) для оплати. Після повної оплати путівок в кількості, узгодженій сторонами в заявці (заявках), надати пацієнтам відповідні послуги у погоджені терміни. З моменту повної оплати замовником вартості придбаних путівок, забезпечити пацієнтам (організованим групам пацієнтів) скерованих замовником та які прибули в санаторій розміщення протягом усього терміну перебування, вказаного в путівці, у номері (палаті) відповідної комфортності, отримання харчування.
Замовник зобов`язаний оплатити відповідно до умов цього договору путівки на санаторно – курортне лікування (п. 3.3 договору).
За умовами п. 4.1.- п. 4.4 договорів розрахунки між сторонами здійснюються в безготівковій формі, шляхом здійснення банківського переказу. Оплату послуг санаторію (валюта розрахунків) замовником проводиться у євро (EUR). Витрати по за цим договором за банківськими операціями у банку замовника і банку - кореспондента оплачуються замовником, а витрати за банківськими операціями у банку санаторію - оплачуються останнім. Замовник здійснює санаторію оплату замовлених послуг на умовах передоплати - згідно наданого останнім рахунку, за 5 робочих днів до узгодженої дати заїзду пацієнтів, згідно наданих заявок. 
Загальна вартість договору погоджена сторонами у розділі 5. Так, загальна вартість договору визначається сумою вартості усіх путівок, замовлених і відповідно оплачених замовником протягом дії цього договору (п.5.3 договору).
Відповідно до п.11.1 - п.11.3 договорів зобов`язання з надання санаторно - курортних послуг виникають у санаторію з моменту повної оплати замовником вартості придбаних путівок. Після надання послуг, щомісяця, санаторій, надає для підписання замовнику акт прийому - передачі наданих послуг. Якщо протягом семи днів, після отримання (в тому числі засобами електронного зв`язку) узгодженого щомісячного обсягу послуг, замовник не повертає акт, то акт вважається підписаним, а послуги наданими відповідно до умов договору. У разі затримки оплати путівок, послуги пацієнтам направлені замовником, санаторієм не надаються.
Позивач вказує, що на виконання умов укладеного договору від 11.11.2019 надав послуги санаторно-курортного лікування для осіб, які були визначені відповідачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи первинними документами: актом наданих послуг № 1 від 16.02.2020 на суму 11 587,07 євро; актом наданих послуг № 2 від 23.02.2020 на суму 10 746,95 євро; актом наданих послуг № 3 від 04.03.2020 на суму 14 319,53 євро.; актом наданих послуг № 4 від 07.03.2020 на суму 15 778,46 євро; актом наданих послуг № 5 від 13.03.2020 на суму 1 476,60 євро; актом наданих послуг № 6 від 13.03.2020 на суму 11 496,36 євро; актом наданих послуг № 7 від 13.03.2020 на суму 440,48 євро; актом наданих послуг № 8 від 14.03.2020 на суму 9 026,90 євро та актом наданих послуг № 9 від 14.03.2020 на суму 4 132,95 євро. Відповідач вартість наданих послуг оплатив лише частково, залишок його заборгованості становить 80000,00 євро. Акти підписані без зауважень та скріплені печатками сторін.
07.08.2020 відповідач скерував позивачу гарантійний лист про те, що заборгованість за надані санаторієм послуги буде відшкодована після отримання у листопаді 2020 року державної субвенції, однак своїх зобов`язань не виконав.
18.01.2022 позивач звернувся до відповідача із вимогою про оплату заборгованості, однак така залишена без відповіді та задоволення.
Докази оплати існуючої заборгованості станом на момент прийняття рішення в матеріалах справи відсутні.
ОЦІНКА СУДУ.
Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 ГПК України).
Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема, і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України «Про міжнародне приватне право».
Згідно п.1, 2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» приватноправові відносини - це відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.
Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.
Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли приватноправові відносини з іноземним елементом.
Статтею 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що право, яке підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.
У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом (ч.ч. 1, 2 ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
Відповідно до ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.
Згідно ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності можуть розглядатися судами України.
Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України (п.1 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»).
У пункті 7.3 договорів сторони погодили, що пори, які можуть виникнути у процесі виконання цього договору, в разі неможливості їхб вирішення шляхом переговорів.ю вирішуються у Господарському сіді Львівської області згідно діючго законодавстваУкраїни. Отже, Господарський суд Львівської області є компетентним у розгляді даної справи, а спір підлягає вирішенню відповідно до вимог чинного законодавства України.
Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України). 
Згідно з визначенням, наведеним у ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - це домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору №Ззед від 11.09.2018 та від 11.11.2019 на надання медичних послуг (путівок) з санаторно-курортного лікування.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Наявні у справі матеріали свідчать, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо оплати наданих послуг. Крім того, у гарантійному листі від 07.08.2020 відповідач визнав заборгованість перед позивачем за послуги лікування.
З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг, відтак, позовна вимога про стягнення 3'516'648,00 грн за договорами про надання послуг є обґрунтованою, адже розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та не спростований відповідачем. 
СУДОВІ ВИТРАТИ.
Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви через систему «Електронний суд» підтверджується платіжною інструкцією №4866 від 26.12.2024 на суму 42'199,77 грн. Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 222, 231, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро подорожей Голд тур»/SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA Biuro Podrozy Gold Tour (48-200, ul.Batorego, 12A, Prudnik, powiat prudnicki, wojewodztwo opolskie, Rzeczpospolita polska; KRS 0000471097) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Шахтар" (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Степана Бандери, 44; ідентифікаційний код 32703534) 3'516'648,00 грн заборгованості та 42'199,77 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 24.03.2026.

Суддя Яворський Б.І.