запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/483/26	Головуючий у 1-й інстанції Губанов Р.О.	
Єдиний унікальний №322/1466/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року      м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі захисника Хараїм О.В. (в режимі відеоконференції), діючої в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Хараїм Ольги Валеріївни на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 25.09.2025 року о 03 годині 40 хвилин на 58 км 800 автодороги Запоріжжя-Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Navara» д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонний блок. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.
Крім того, 25.09.2025 року о 03 годині 40 хвилин на 58 км 800 автодороги Запоріжжя-Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Navara» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. 
ОСОБА_1 визнано винним за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і на нього на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір.
В апеляційній скарзі захисник Хараїм О.В. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення; або вирішити питання щодо можливості застосувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення відповідно до ст.69 КК України, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами. 
Свої вимоги мотивувала тим, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності захисника, оскільки останню так і не було підключено для проведення судового засідання у режимі відеоконференції, що свідчить про порушення права  ОСОБА_1 на захист.
Огляд  ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений поза межами 2 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому результати проведеного огляду є недійсними.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зі змінами, внесеними наказом Міністерства Внутрішніх Справ України Міністерства Охорони Здоров`я України № 338/825 від 16 травня 2025 року «Про внесення змін до наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735».
Прилад «Alcotest Drager 6820» з 15.12.2024 року не може використовуватись на території України, а результати отримані за допомогою даного пристрою є недопустимими. 
ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому згідно з вимогами ст.266-1 КУпАП останній міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром військової частини, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не інспектором поліції.
Рапорт є недопустимим доказом.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках виключно у випадку проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.
З матеріалів справи вбачається, що поліцейські не проводили огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Заслухавши захисника Хараїм О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та не заперечувала проти її розгляду без участі  ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідаючи на доводи сторони захисту про грубе порушення судом першої інстанції права  ОСОБА_1  на захист, оскільки його захиснику було перешкоджено прийняти участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційний суд виходить з наступного.
У судове засідання суду першої інстанції  ОСОБА_1  не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28 через додаток «Viber» (а.с.64). 
02.12.2025 року від адвоката Хараїм О.В. надійшло клопотання про здійснення аудіо/відеофіксації судового засідання.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
З урахуванням того, що судом вжиті заходи для належного сповіщення  ОСОБА_1  про час, дату і місце розгляду справи шляхом направлення повістки смс-повідомленням про виклик до суду, останній був обізнаний про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, його участь у розгляді даної категорії справ, з урахуванням положень ч.2 ст.268 КУпАП, не є обов`язковою, а тому суд відповідно до вимог КУпАП, розглянув справу за відсутності  ОСОБА_1 . 
Слід зазначити, що норми чинного КУпАП не передбачають обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це заяви сторони, а тому аналіз наведеного засвідчує, що прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду, а не його обов`язком.
Разом із цим, апеляційним судом права, передбачені ст.268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 , шляхом його виклику до суду апеляційної інстанції, участь його захисника – адвоката Хараїм О.В. під час апеляційного перегляду справи забезпечено за допомогою відеоконференцзв`язку, і захисник скористалася таким правом.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень в повному обсязі підтверджена даними, що містяться 
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464316 від 25.09.2025 року, згідно з яким водій ОСОБА_1  керував автомобілем «Nissan Navara» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №464318 від 25.09.2025 року, згідно з яким 25.09.2025 року о 03 годині 40 хвилин на 58 км 800 автодороги Запоріжжя-Донецьк в Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Navara» д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонний блок. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія; 
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 25.09.2025 року з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, хитка хода;
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7083 від 25.09.2025 року з результатом огляду щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. В даному документі ОСОБА_1 зазначив свою згоду з даним висновком.
- на диску з відеозаписом події.
Також вина ОСОБА_1 підтверджується схемою з місця ДТП та фототаблицею до неї.
У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення обставини мали місце.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.
Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі передбачено у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (п.7 розділу І).
З відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається спілкування поліцейського з особами, які знаходяться в автомобілі Nissan Navara д.н.з. НОМЕР_1 безпосередньо після ДТП. Подальше прибуття на блокпост екіпажу СРПП. Виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. 
Пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу від чого останній відмовився. ОСОБА_1 зазначив, що вживав алкоголь вчора і погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Подальше доставка ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я. Проведення огляду лікарем в закладі охорони здоров`я. 
Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 його права.
Також на відео зафіксовано момент ознайомлення та підписання ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення.
Суд наголошує, що ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатом тесту. Підписання відповідних документів свідчить про те, що він погодився з результатом огляду. Жодних зауважень чи незгоди він не виказував. Останньому після підписання документів і до складання протоколу роз`яснювались поліцейським його права. 
На переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення в рамках даної справи.
За наслідками огляду ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №7083 від 25.09.2025 року.
Апеляційний суд констатує, що огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП "Обласний клінічний заклад з надання психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. 
Доводи сторони захисту як на підставу для скасування судового рішення про те, що медичний огляд ОСОБА_1 був проведений всупереч вимог чинного законодавства, зокрема встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння відбувалось за допомогою технічного засобу «Alcotest Drager», без відібрання біологічних зразків є безпідставними. 
Відповідно до п.8 розділу ІІІ Інструкції на який посилається захисник, встановлено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. 
Проте огляд ОСОБА_1 був проведений на встановлення факту перебування останнього в стані саме алкогольного сп`яніння, а не наркотичного. 
Тому на переконання апеляційного суду відбирання зразків біологічного середовища або крові для лабораторного дослідження передбачено лише для визначення стану наркотичного сп`яніння особи.
Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1 апелянтом не надано, а судом не встановлено.
При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду №7083 від 25.09.2025 року, однак останні таким правом не скористалися.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо неправомірного використання «Alcotest Drager 6820» під час проведення оглядів на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне. 
Наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори "Drager Alcotest", реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Згідно з п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки для категорії "вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" становить 1 рік.
Усім вказаним вимогам "Alcotest Drager 6820" відповідає, останнє калібрування зазначений спеціальний технічний прилад пройшов 15.12.2024 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік.
Апеляційний суд зауважує, що специфіка сервісного обслуговування такого спеціального технічного приладу як "Alcotest Drager" вимагає проведення як калібрування (градуювання), так і повірки. 
Для приладів, що підлягають інтенсивній експлуатації, у тому числі для алкотестерів, калібрування здійснюється з метою налаштування точності приладу, що гарантує успішне проходження подальшої метрологічної повірки, яка у свою чергу підтверджує відповідність роботи приладу встановленим стандартам.
Тобто така процедура, як калібрування дійсно об`єктивно проводиться хронологічно раніше, ніж повірка, або щонайменше співпадає з днем її проведення. При цьому вищевказані вимоги щодо періодичності проведення обох процедур під час експлуатації спеціального технічного приладу "Alcotest Drager 6820" в ході огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 дотримано, що у свою чергу підтверджує коректність отриманих результатів вимірювання. А протилежні аргументи апелянта спростовуються з огляду на вищенаведені обставини.
Із доводів апеляційної скарги не вбачається порушення ст.266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання висновків щодо результатів його медичного огляду.
Поліцейськими протягом двох годин з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 забезпечено його доставку до медичного закладу для проходження огляду, обстеження проведено лікарем наркологом КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР.
Захисник 2-х годинний період помилково відраховує з моменту керування транспортним засобом, втім правильним моментом від якого слід відраховувати час, є момент коли ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці події, і цим моментом є складання Направлення і фізичне вибуття поліцейських і військовослужбовців ВСП разом з ОСОБА_1 з блокпосту до закладу охорони здоров`я (приблизно о 04:40 год.). 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт поліцейського ВРПП МРУП ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Вадима Єрмоленка за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника відділення поліції №3 ЗРУП в Запорізькій області про законність своїх дій.
Вказаний документ враховується судом, як додаткове обґрунтування виконання працівниками поліції належної правової процедури та виконання поставлених суспільством обов`язків. 
Піддаючи аналізу вищевказаний рапорт працівника поліції, суд дійшов висновку, що він повністю узгоджується з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколів про адміністративні правопорушення.

Аргументи апеляційної скарги про недотримання встановленої ст.266-1 КУпАП процедури під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Так, аналізуючи зміст п.39 ч.1 ст.255 КУпАП, апеляційний суд зауважує, що вказані у даній нормі права уповноважені посадові особи не наділені повноваженнями складати протокол про передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 в рамках даного провадження.
При цьому уповноважені посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право складати протоколи про передбачені ст.44, ч.ч.2, 3 ст.123, ст.ст.172-10 – 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 адміністративні правопорушення. Даний перелік є вичерпним, тобто розширенню та доповненню він не підлягає. При цьому про посадових осіб інших військових формувань, на чому акцентує увагу апелянт у поданій апеляційній скарзі, у даній статті КУпАП не йдеться.
Апеляційний суд враховує, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП уповноважені особи органів Національної поліції, до компетенції яких віднесено оформлення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за ст.130 КУпАП, не вправі складати даний процесуальний документ без дотримання встановленої положеннями ст.266 КУпАП процедури.
Крім того, згідно із ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Інкриміноване ОСОБА_1 передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення віднесено до категорії правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Відтак, в рамках справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 положення, якими регламентовано адміністративну відповідальність, застосовуються до нього на загальних підставах. 
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що дія положень ст.266 КУпАП за колом осіб поширюється на всіх водіїв транспортних засобів, незалежно від їх роду діяльності та без урахування наявності/відсутності факту проходження військової служби.
Базовим критерієм для розмежування застосування вимог ст.266 та 266-1 КУпАП під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння або відмови від його проходження у даному випадку є керування транспортним засобом, тобто виконання особою функції водія, а не обов`язків військової служби.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного у сукупності, на переконання апеляційного суду, застосування працівниками поліції положень ст.266 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів в рамках даної справи про адміністративне правопорушення ґрунтується на вимогах закону.
Клопотання сторони захисту про застосування аналогії закону зокрема ст.69 КК України, внаслідок чого не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Аналіз наведених норм закону дає підстави дійти висновку що, норми КК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального права застосуванню не підлягають.
За змістом частини 1 статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною та передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу, поєднаного із позбавлення права керування транспортними засобами.
Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.
Таким чином, зазначені у протоколах відомості повно та всебічно досліджено судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами. Апеляційний суд дійшов висновку, що заперечення апелянта про наявні порушення під час їх складення не знайшли свого підтвердження.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП адміністративних правопорушень.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Хараїм Ольги Валеріївни залишити без задоволення.
Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар

Дата документу  Справа № 322/1466/25