ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/26997/25	Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О. 	
Провадження № 33/817/157/26 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ст.124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн в дохід держави.

Згідно постанови 26.10.2025 о 21:40 в м. Тернопіль по перехрестю Бандери-Клінічна водій ОСОБА_1 керував ТЗ Subaru Legcy рн. НОМЕР_1 , був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, згідно з висновком експерта номер СЕ-19/120-25/14741-ФП від 28.11.2025 р. рухався в діапазоні швидкості 65-71 км за год. здійснив рух на жовтий забороняючий рух сигнал світлофора в результаті чого відбулось зіткнення із ТЗ Ford Focus рн. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.2.3(б),12.1, 8.7.3(г) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що: 
судом першої інстанції проведено однобокий розгляд справи, оскільки в судовому засіданні не досліджувались дії водія автомобіля марки Ford Focus р.н. НОМЕР_2 , яким на момент зіткнення керував ОСОБА_2 , зокрема не надано оцінку дотриманням водієм вимог підпункту 2.3 (б), пунктів 10.1 та 16.6 ПДР України;
висновок експерта від 22 січня 2026 року №СЕ-19/120-26/381-ІТ слід оцінювати критично, так як у вказаному висновку досліджувалися питання щодо можливості водія ОСОБА_2 запобігти зіткненню при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити і які він повинен був вжити заходи для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а не досліджувалося питання, чи порушено ним вимоги ПДР при проїзді перехрестя шляхом здійснення маневру повороту або розвороту за наявності руху зустрічного транспортного засобу і які дії (заходи) ОСОБА_2 повинен був зробити для безпечного маневру проїзду перехрестя із поворотом ліворуч чи розворотом. 

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Завацького В.М., які підтримали апеляційну скаргу і просили задовольнити її з викладених у ній підстав та скасувати постанову, пояснення ОСОБА_2 та його представника Шкільняк Б.М., які заперечили проти доводів апеляційної скарги, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року, то воно підлягає поновленню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Так, згідно з постановою судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута 27 січня 2026 року.
Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови судом першої інстанції ОСОБА_1 надіслано не було.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з копією судового рішення ознайомився 05 березня 2026 року, а апеляційна скарга подана 09 березня 2026 року.
За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, він підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, правильно встановивши обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху.
Апеляційний суд вважає, що висновок судді місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 (б), п.12.1, п.8.7.3(г) ПДР, які знаходяться в причинно- наслідковому зв`язку з подією ДТП, та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Як видно зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №548741 від 23.12.2025; витязі з ЄРДР від 27.10.2025; рапорті Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Напора С.М. від 27.10.2025; рапорті Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Напора С.М. від 26.10.2025; план-схемі (додатком до протоколу огляду місцевості) від 26.10.2025; таблиці ілюстрацій від 26.10.2025; результатах лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 27.10.2025 №751; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 26.10.2025; висновку експерта №1123 від 25.11.2025; результатах лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю від 27.10.2025 №752; висновку експерта №1126 від 25.11.2025; протоколі допиту потерпілої від 28.10.2025; висновку експерта №787 від 06.11.2025; протоколах огляду документів від 29.10.2025; висновку експерта від 28.11.2025 №СЕ-19/120-25/14742-ФП; постанові про закриття кримінального провадження від 28.11.2025; протоколі про адміністративне правопорушення ААД №710666; циклограмі перемикання світла світлофора вул. Клінічна до пр. С. Бандери; висновку експерта від 22.01.2026 №СЕ-19/120-26/381-ІТ; довідки виданої УПП в Тернопільській області ДПП від 24.12.2025.
Фактичні дані наведених в оскарженій постанові доказів, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
В ході судового розгляду було встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 (б), п.12.1, п.8.7.3(г) Правил дорожнього руху.
Пункт 2.3 (б) ПДР України передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Пункт 12.1. ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Відповідно до пункту 8.7.3 (г) Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції. 
Наявні в цій справі та досліджені в ході судового розгляду докази беззаперечно підтверджують, що ОСОБА_1 26 жовтня 2025 року о 21:40 в м. Тернопіль по перехрестю Бандери-Клінічна керуючи ТЗ Subaru Legcy рн. НОМЕР_1 , був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, згідно з висновком експерта номер СЕ-19/120-25/14741-ФП від 28.11.2025р. рухався в діапазоні швидкості 65-71 км за год. здійснив рух на жовтий забороняючий рух сигнал світлофора в результаті чого відбулось зіткнення із ТЗ Ford Focus рн. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції проведено однобокий розгляд справи, оскільки в судовому засіданні не досліджувались дії водія автомобіля марки Ford Focus р.н. НОМЕР_2 , яким на момент зіткнення керував ОСОБА_2 , зокрема не надано оцінку дотриманням водієм вимог підпункту 2.3 (б), пунктів 10.1 та 16.6 ПДР України, є безпідставними, оскільки на вирішення експертизи №СЕ-19/120-26/381-ІТ від 22.01.2026р. було поставлено питання про те як саме у заданій дорожній обстановці повинні були діяти обидва водії - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .
Крім того, такі доводи не є належним спростуванням правильності висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки наявність вини обох учасників дорожнього руху в настанні ДТП не виключає винуватість кожного з них окремо.
Апеляційний суд зазначає, що відповідно до наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №548741 від 23 грудня 2025 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.п.2.3 (б), п.12.1, п.8.7.3(г) Правил дорожнього руху. Враховуючи наведене предметом судового розгляду в цій справі є порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , що як правильно встановлено судом першої інстанції підтверджується матеріалами справи.
Щодо необхідності вирішення питань про винуватість іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, то суд першої інстанції обґрунтовано не вдавався до їх обговорення, вирішуючи лише питання згідно зі ст.280 КУпАП щодо особи, відносно якої складено протокол, а тому з`ясування інших питань виходить за межі судового розгляду в цій справі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо однобокого розгляду є безпідставними. 
Із тих же підстав суд апеляційної інстанції оцінює критично доводи апелянта щодо висновку експерта №СЕ-19/120-26/381-ІТ від 22 січня 2026 року. У зазначеному висновку досліджувалися дії водія ОСОБА_2 з питань можливості запобігти зіткненню та безпечного руху інших учасників дорожнього руху, а не оцінювалося порушення ПДР ОСОБА_1 при проїзді перехрестя з поворотом чи розворотом. Відповідно, доводи апелянта щодо цього висновку не спростовують правильності та законності висновків суду першої інстанції. 
Крім того, даними наявних у цій справі висновку експерта від 28.11.2025 №СЕ-19/120-25/14742-ФП, циклограми перемикання світла світлофора вул.Клінічна до пр. С. Бандери та висновку експерта від 22.01.2026 №СЕ-19/120-26/381-ІТ спростовуються твердження ОСОБА_1 про те, що він не порушував вимог ПДР і виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора та мав перевагу в русі. Наведені докази підтверджують, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем в діапазоні швидкості 65-71 км за год., здійснив у порушення п.п.2.3(б),12.1, 8.7.3(г) ПДР рух на жовтий забороняючий рух сигнал світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_2 . 
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2026 року відносно нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя