ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 522/26523/25
3/522/699/26

12 лютого 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з СП ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-
ВСТАНОВИВ:
20 листопада 2025 року близько 00 години 45 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини громадянки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав, погрожував та кидався у бійку, що завдало наслідки у виді шкоди фізичному, психологічному здоров`ю громадянці ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні від 12.02.2026 року ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що його дружина хоче його оговорити для того, щоб відібрати в нього квартиру, у зв`язку із чим постійно подає проти нього заяви. Крім того, зазначив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення – не відповідають дійсності та такої події не відбувалось.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 , а також викладені обставини підтверджуються: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №759368 від 
20.11.2025 року; 
-повідомленням про реєстрацію заяви в журналі ЄО; 
-рапортом ст. лейтенанта поліції Івана Бурлаки від 20.11.2025 року;
-заявою ОСОБА_2 від 20.11.2025 року; 
-відомостями щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної 
відповідальності;
-копією паспорту громадянина України ОСОБА_1 ;
-зобов`язанням відібраним у ОСОБА_1 від 20.11.2025 року;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.11.2025 року, відповідно до яких 
він за вказаною адресою він мешкає з 1983 року, в даний час з дружиною ОСОБА_2 та дітьми. Останній час у нього з дружиною, виникають конфлікти на почві розпиття ним спиртних напоїв та побутових умов, в яких вони мешкають. В них є двоє дітей, які мають вади здоров`я, але мешкають разом з ними. Вину визнає в повному обсязі; 
-копією заборонного припису від 20.11.2025 року;
-копією постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2025 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 3 
ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином, суд доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками – вчинення повторно протягом року домашнього насильства фізичного, психологічного характеру відносно своєї дружини.
Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.
Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.
Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави. 
Керуючись ст.ст. 173-2 ч.1, 283,284 КУпАП, п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисяча двадцять) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. Отримувач коштів ГУК в Одеській області /Приморський район/ 22030101 ЄДРПОУ отримувача - 37607526, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача – UА268999980313111206000015758, код класифікації доходів бюджету – 22030101.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Суддя:   К.О. Лагода