ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/24796/24
провадження № 2/753/2671/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді  Котвицького В.Л.,
секретаря судового засідання  Зеленої К.Ю.,
позивача    ОСОБА_1 ,
представника позивача    ОСОБА_2 ,
свідка         ОСОБА_3 ,
дитини    ОСОБА_4 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з батьком,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини разом із батьком, у якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком за адресою фактичного проживання батька. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 21.11.2009 між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу сторони по справі мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через поведінку колишньої дружини та наявних у неї проблем із ментальним здоров`ям. Зокрема, з 2018 року відповідач амбулаторно спостерігалася у психіатра, стаціонарно лікувалася у 2018 та 2019 роках у ТМО "Психіатрія" у м. Києві. 21.09.2021 відповідач звернулась до ТМО "Психіатрія" через погіршення психологічного стану, недоречність у висловлюваннях, поведінці та конфлікти. Після припинення шлюбних відносин та спільного проживання з відповідачем, спільна донька проживає разом із позивачем у АДРЕСА_1 , та перебуває на повному забезпечені, в той час коли відповідач переїхала до міста Рівне, де живе і працює з 2023 року. Таким чином, ОСОБА_4 повністю перебуває на повному утриманні та вихованні позивача.
Ухвалою суду від 08.01.2025 відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання, з дорученням Службі у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації провести обстеження умов проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та надати відповідний висновок.
Службою у Справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надано суду висновок про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено що райдержадміністрація як орган опіки ті піклування вважає за доцільне визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 24.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просив позов задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не подала.
Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання про слухання справи без його участі та винести рішення з максимальним врахуванням інтересів неповнолітньої дитини.
У судовому засіданні, у якості свідка допитано ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача. Остання повідомила суду, що ОСОБА_6 сама обрала проживати з татом. Коли дитина пішла в 3 клас, то вона вирішила, що дитині буде краще навчатись у Києві і тому сім`я переїхала до столиці. Після цього почались загострення психічної хвороби відповідачки. Син відправив невістку у Словакію до брата. З часом невістка подала на розлучення з її сином. Зараз невістка має якийсь спокійний стан, більше сонливий. Іноді бачиться з дитиною, потім їде до Рівного, там вона працює по спеціальності та проживає. Син дуже багато працює, ОСОБА_6 ні в чому не відмовляє, коштів не жалкує. ОСОБА_6 любить як тато готує та часто просить, щось приготувати. Коли ОСОБА_6 приїжджає до матері в Рівне, вони мало проводять часу разом. Вони трішки поспілкуються, сходять десь поїдять і далі кожен сам по собі в гаджетах.
У судовому засіданні було заслухано дитину ОСОБА_4 , яка повідомила суду, що з цього навчального року навчається в 136-ій київській школі. Вчителі хороші, однокласників ще всіх не бачила. З татом проживає з осені 2022 року. Мама живе в Рівному, вони спілкуються зрідка, переписуються по телефону, а очні зустрічі між ними можуть бути 2 рази на місяць. Мамі не сильно подобається Київ, вона вважає, що це велике місто і некомфортне для життя. Взаємини з матір`ю раніше були задовільними, хоча й не без труднощів. Протягом останнього року вона відвідувала матір у літній період. На зимові канікули була попередня домовленість про приїзд, однак я вирішила не їхати до м. Рівне. Останнім часом у неї відсутнє бажання спілкуватися з матір`ю у зв`язку з її нестабільною поведінкою. Під час розмов вона може раптово починати згадувати минулі події, скаржитися на батька та висловлюватися про нього негативно. Під час перебування у матері на канікулах між ними часто виникали конфлікти через незначні побутові ситуації, при цьому ініціатором сварок зазвичай була мати. Взимку мама приїхала, хотіла мене забрати до Рівного, але вона відмовилась. Мама на це відреагувала нормально, вони не сварились. Вона вміє приготувати базові страви, такі як макарони, пельмені. Суп може приготувати з допомогою батька. Відносини з бабусею і татом хороші, але інколи трапляються незначні сварки. Вдома у батька відчуває себе затишно і комфортно. Домашні завдання робить сама, але якщо щось не розуміє, то звертається до тата за допомогою. Також ходить до репетитора з англійської мови. Раніше ходила на акторські гуртки, але зараз не має бажання. Мама запрошувала її їхати разом за кордон до Словенії у зв`язку з воєнним станом, оскільки там безпечніше.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2009 позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2022 шлюб між сторонами розірвано.
Позивач та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно акту обстеження умов проживання від 10.03.2025, Служба у справах дітей дійшла висновку, що для дитини створено належні умови, є місце для навчання, розвитку, відпочинку.
Відповідно до довідки з ліцею № 303, що знаходиться у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 навчається з вересня 2023 року.
Також, з характеристики виданої даним навчальним закладом, ОСОБА_4 проявила себе як вихована дитина, займається з батьком, який постійно підтримує зв`язок з класним керівником. Мати ОСОБА_6 шкільним життям дівчини не цікавиться, в школу не приходить, не є учасником груп в месенджерах, де обговорюються питання класу.
Ураховуючи дату народження неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що вона досягла 14-річного віку.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
У статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
За змістом ст. 6 СК України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Згідно з частиною першою статті 161 ЦК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 17.05.2023 у справі №351/611/21 (провадження № 61-990св23) вказано, що «у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України. У справі, яка переглядається, встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і на час звернення до суду з позовом та розгляду справи у суді першої інстанції йому виповнилося 14 років. Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства він може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності житлові приміщення. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, колегія суддів Верховного Суду вважає, що підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно було відмовити. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25.01.2018 у справі № 537/5119/15-ц (провадження № 61-1229св18), від 28.01.2021 у справі № 753/6498/15 (провадження № 61-10851св20), від 28.09.2022 у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)».
Дитина має право жити з батьками, має право на гармонійний розвиток в належних умовах. Батьки зобов`язані забезпечити дитині відповідні умови. В залежності від віку дитини спочатку місце проживання визначається законом з батьками, потім за їх спільною згодою. Після досягнення дитиною десятирічного віку вже враховується її думка щодо місця проживання з батьками які живуть окремо. За відсутності згоди, щодо визначення місця проживання дитини до чотирнадцяти років спір може бути вирішений судом. Після досягнення чотирнадцяти років дитина самостійно визначає місце проживання і у цьому випадку законом не визначено вирішення спору між батьками у судовому порядку.
Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами не існує спору, дитина до та після розірвання шлюбу між батьками залишилась проживати із батьком й після досягнення чотирнадцяти років залишилася проживати з ним за власною волею без примусу. 
Нормами ст.ст. 141, 160, 161 СК України не передбачено прав позивача визначати місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Тобто як у позивача так і у відповідача, яка не заперечувала проти позовних вимог, відсутнє право визначати місце проживання такої дитини.
Установивши, що законом не передбачено можливості визначення місця проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, з одним із батьків, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо проживання дитини з батьком, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись нормами ст. 2, 12, 13, 76-83, 141,142, 206, 258, 259, 263, 265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини разом з батьком - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя     В.Л. Котвицький