Провадження № 3/734/894/26 Справа № 734/1282/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

26 березня 2026 року         селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши справу про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

 
в с т а н о в и в:

 
У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація – комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.
Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначених територіях України та продовжується дотепер.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.09.2023 № 260 ОСОБА_1 призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) № 582 від 26.06.2023 на посаду командира ремонтної роти вважати таким, що з 01.09.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Статтями 29, 32, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що капітан ОСОБА_1 за своїм військовим званням є начальником для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу. Водночас у силу вказаних в цьому абзаці вимог Статуту капітан ОСОБА_1 , окрім іншого, наділений повноваженнями щодо виховання та навчання підлеглих військовослужбовців однієї з ним військової частини, має право та зобов`язаний вимагати від підлеглих військовослужбовців дотримання військової дисципліни, повинен доповідати старшому командиру про допущення порушення дисципліни військовослужбовцями, має право клопотати перед вищестоячим керівництвом підрозділу та особисто заохочувати і накладати стягнення на підлеглих військовослужбовців однієї з ним військової частини.
Отже, капітан ОСОБА_1 є військовим начальником, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, а тому відповідно до примітки ст. 172-15 КУпАП, є військовою службовою особою.
Відповідно до вимог ст. 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України капітан ОСОБА_1 , командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти, за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за успішне виконання ротою бойових завдань, за ведення ротного господарства.
Окрім іншого, ст. 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_1 зобов`язаний підтримувати особовий склад роти, озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності, організовувати в роті бойову підготовку, складати розклад занять на тиждень, проводити заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу, а також з підрозділами роти, знати тактику дій роти в різних видах бою, управляти вогнем і підрозділами роти під час навчань і в бою, досконало знати і вміло володіти всіма видами зброї і техніки роти, правильно їх зберігати, використовувати та особисто перевіряти їх наявність, утримання та бойову готовність, проводити планові та позапланові (раптові) перевірки наявності та стану озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пально-мастильних матеріалів та майна роти, перевіряти знання і практичні навички військовослужбовців роти, постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку, організовувати проведення ранкової фізичної зарядки, суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням зі зброєю, боєприпасами і технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, за своєчасним здаванням на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин, вести встановлений облік занять з бойової підготовки та облік особового складу роти, знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком, а також наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів, організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти, перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік. Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів, перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів.
Статтями 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі; військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливим і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Водночас у порушення вищенаведених вимог законодавства, чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, проте діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України капітан ОСОБА_1 допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставинах.
Так, 03.03.2026 безпосереднім начальником ОСОБА_1 – тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 визначені завдання капітану ОСОБА_1 на день згідно функціональних обов`язків останнього: організовувати в роті бойову підготовку, складати розклад занять на тиждень, проводити заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу, а також з підрозділами роти (корабля).
Однак військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , командир ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, будучи військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби, 03.03.2026 з 09:00 год по 11:00 год на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_2 , покладені на нього службові обов`язки та визначені завдання на день не виконував, а проводив час на власний розсуд.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.
Дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення № 7 від 25.03.2026, акт медичного обстеження ОСОБА_1 для встановлення алкогольного сп?яніння № 805 від 03.03.2026, роздруківку тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння № 00001124 від 03.03.2026 (результат – 2.547 ‰), письмові пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, а також те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив адміністративне правопорушення і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283-285, 287-289 КУпАП, 

п о с т а н о в и в:

Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Судд я  Юрій ДОМАШЕНКО