Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

Справа № 692/1804/25 
номер провадження 2/695/1316/26

01 квітня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі 
судді Апанасенко К.І., 
за участю секретаря судового засідання Козлова Б.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
01.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Драбівського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання фінансового кредиту у розмірі 18 312 грн. 
Свій позов мотивує тим, що між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ОСОБА_1 30.05.2025 року укладено договір про надання фінансового кредиту № 70356-05/2025. Відповідно до умов Договору позичальнику - відповідачу надано кредит у розмірі 8000 грн. строком на 120 днів. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у сумі 18 312 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та понесені по справі судові витрати.
Ухвалою судді Драбівського районного суду Черкаської області від 24.12.2025 указана цивільна справа передана за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
16.01.2026 справа надійшла до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Апанасенко К.І.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.01.2026 відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, але в позові просила здійснювати розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
У судове засідання відповідач не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв від неї на адресу суду не надходило. 
Ухвалу про відкриття провадження та судові повістки суд двічі направляв відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання, однак документи повернулись з відмітками «адресат відсутній». 
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, відповідач належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи.
Крім цього, суд розмістив на офіційному веб-сайті суду оголошення про судове засідання у справі, призначене на 18.03.2026. 
Відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
01.04.2026 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
30.05.2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 70356-05/2025, який ОСОБА_1 підписала одноразовим ідентифікатором Y279. Відповідно до умов договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8000 грн строком на 120 днів. Кінцева дата погашення кредиту 26.09.2025 (п.1.1., 1.2 Договору). Денна процентна ставка складає 0,90%, тип процентної ставки- фіксована. Договором також передбачено сплату комісії за видачу кредиту у сумі 800 грн (що складає 10% від суми кредиту), тип комісії – одноразова (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту). Розмір процентів та комісії, встановлений цим договором, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку (п.1.4, 1.5 Договору). 
Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору (п.1.5 Договору).
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5457 - 08хх - хххх - 2355 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п.1.6 Договору).
Відповідачем вказаним вище електронним підписом також підписано додаток № 1 до Договору - Графік платежів, яким їй доведено до відома реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту, строки та розмір платежів, необхідних для внесення для погашення кредиту та процентів за користування ним.
ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 8000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № 5457 - 08хх - хххх – 2355 (зазначену в договорі), що підтверджується наявним в матеріалах справи листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_251015152152 від 15.10.2025 (а.с. 11).
За твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Твердження позивача щодо невиконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань та виникнення заборгованості за договором фінансових послуг № 70356-05/2025 від 30.05.2025 не спростовані належними та допустимими доказами.
При вирішенні спору суд керується принципом змагальності, згідно з яким учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Також кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України).
Зважаючи на надані позивачем докази перерахування коштів відповідачу за кредитним договором і відсутність доказів погашення відповідної заборгованості, суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором – не повернення виданих їй кредитних коштів та процентів.
29.07.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29072025 за умовами якого позивач за плату набував право грошової вимоги до боржників ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за кредитними договорами (портфель заборгованості), вказаних в реєстрі боржників, та оплатило їх, що підтверджується платіжною інструкцією № 23057 від 30.07.2025 (а.с. 15).
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.07.2025 до вказаного договору факторингу право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №70356-05/2025 від 30.05.2025 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі заборгованості 18 312 грн, яка складається з 8000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту; 4392 грн. - заборгованості за відсотками; 5120 грн - заборгованості за пенею/штрафами; 800 - заборгованість за комісією. 
Вирішуючи правовий спір між сторонами, що виник, суд керується такими нормами права.
Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Абзац другий частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів.
Частина 1 статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений між сторонами кредитний договір, з огляду на встановлений статтею 204 ЦК України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та підпадає під правове регулювання Глави 71 ЦК України.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Матеріали справи не містять доказів про виконання відповідачем умов договору, внаслідок чого наявна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8000 грн.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами за період із 30.05.2025 по 29.07.2025 суд зазначає наступне.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц.
Як установлено судом, сторони в договорі № 70356-05/2025 узгодили строк кредитування - 120 днів, із 30.05.2025 по 26.09.2025. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» нарахувало відповідачу проценти за період у межах цього строку - із 30.05.2025 по 29.07.2025 (61 день): 61*8000*0,9% = 4392 грн.
Тому сума боргу відповідача по процентах 4392 грн підлягає стягненню на користь позивача.
Щодо позовних вимог у частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5120 грн суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.
У цій справі кредитний договір № 70356-05/2025 укладений між сторонами 30.05.2025, тобто в період дії воєнного стану в Україні. Отже, згідно з п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу за прострочення зобов`язань.
Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 неустойки в розмірі 5120 грн. слід відмовити.
Позивачем заявлена до стягнення комісії за видачу кредиту за договором про надання фінансового кредиту № 70356-05/2025 від 30.05.2025 у сумі 800 грн. Вирішуючи спір щодо підстав та розміру нарахованої позивачем комісії, суд керується таким.
Спеціальним законодавством України прямо визначено можливість включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії і в подальшому нараховувати її.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 9 Закону «Про споживче кредитування» відповідач була ознайомлена із розміром комісії за надання кредиту згідно з паспортом споживчого кредиту.
За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у договорі про споживчий кредит обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності).
Отже, вказаний закон не містить заборони щодо встановлення комісії кредитодавця, котра включається до загальних витрат за споживчим кредитом.
У кредитному договорі (п. 1.4) сторони узгодили встановлення комісії за надання кредиту у розмірі 800 грн.
Тому стягнення з відповідача на користь позивача комісії, визначеної в п. 1.4 договору, в сумі 800 грн базується на нормах чинного законодавства та положеннях договору про споживчий кредит.
З огляду на наведені вище норми права, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зокрема, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 70356-05/2025 від 30.05.2025 у розмірі 13192 грн, яка складається із заборгованості по простроченому тілу кредиту 8000 грн, заборгованості по відсотках 4392 грн та комісії 800 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.
У позовній заяві міститься вимога стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. 
Згідно платіжної інструкції позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 13192 грн (72,04 %) суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1745,10 грн.
До попереднього розрахунку суми судових витрат позивач включив також витрати, по`вязані з розглядом справи, а саме витрати, по`вязані з витребуванням доказів тощо, в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1514 грн). Однак будь-які докази здійснення таких витрат позивач суду не надав. Тому вказана сума коштів з відповідача стягненню не підлягає.
Керуючись ст. 12, 13, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 284, 353-354 ЦПК України, ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, суд 
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 13 192 (тринадцять тисяч сто дев`яносто дві) гривні, що складається з тіла кредиту 8000 (вісім тисяч) гривень, процентів 4392 (чотири тисячі триста дев`яносто дві) гривні та комісії 800 (вісімсот) гривень. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 1745 (одна тисяча сімсот сорок п`ять) гривень 10 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя К.І. Апанасенко