Єдиний унікальний номер 205/1532/26
Номер провадження2/205/2573/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді – Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання – Пєтіної К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на квартиру, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05 лютого 2026 року звернулись до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищезазначеним позовом, в якому просили визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 серпня 2004 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 серпня 2004 року.
Позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 серпня 2004 року. 24 лютого 2022 року військові формування рф, застосовуючи засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, систематично здійснювали ракетно-бомбові та авіаційні обстріли території України, Донецької області та м. Маріуполя, в результаті чого м. Маріуполь перебуває в тимчасовій окупації. Внаслідок ракетних обстрілів у зв`язку з російською агресією проти України, у період бойових дій у м. Маріуполь Донецької області, у вказану квартиру влучив снаряд, внаслідок чого квартира позивачів частково згоріла разом з оригіналами правовстановлюючих документів. Позивачі виїхали з м. Маріуполь до м. Рівне. Отримати дублікат правовстановлюючого документу наразі неможливо, що позбавляє позивачів можливості реалізовувати свої права як власників майна.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06 лютого 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, письмово просила розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.
Представник відповідача – Маріупольської міської ради Донецької області Бастрига С.М. у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., у рівних частках, по частині кожному, належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 17 серпня 2004 року Управлінням міського майна, зареєстрованого 10 вересня 2004 року Маріупольським бюро технічної інвентаризації в книзі 30 за номером 23434 (а.с. 29, 30, 36).
У зв`язку з військовими діями, які проходили у м. Маріуполі Донецької області, у зв`язку з російською агресією проти України, починаючи з 24 лютого 2022 року, правовстановлюючі документи на квартиру було втрачені позивачами під час обстрілу.
Суд погоджується з доводами позивачів з приводу того, що на теперішній час відсутня можливість отримати дублікат правовстановлюючого документу на квартиру у зв`язку з тим, що м. Маріуполь Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 2 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань Реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22 грудня 2022 року.
Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Враховуючи обставини справи, а також те, що позивачі на теперішній час позбавлені можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на належне їм нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15-16, 316-317, 319, 321, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 76-77, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Маріупольської міської ради Донецької області (код ЄДРПОУ: 33852448, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 11) про визнання права власності на квартиру – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 серпня 2004 року.
Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 серпня 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова