Справа № 697/638/26 
Провадження № 1-кп/697/143/2026 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань – ОСОБА_2 
розглянувши у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників справи, кримінальне провадження № 12026255340000029 від 11.02.2026 за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, особою з інвалідністю не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 у вересні 2025 року, більш точної дати та часу не встановлено, перебуваючи на пустирі за зупинкою «Водоканал», навпроти будинку № 10 по вул. 206 Дивізії в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно придбав, шляхом зривання декілька верхівкових частин рослин коноплі, після чого діючи умисно, протиправно, переніс вищевказані верхівкові частини рослин коноплі до квартири АДРЕСА_3 , за місцем свого фактичного проживання де, висушивши їх, подрібнив шляхом перетирання руками та отриману суху речовину, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-26/1713-НЗПРАП від 17.02.2026 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 9.78 г, поклав вищевказаний паперовий згорток до власної сумки та продовжував зберігати при собі без мети збуту. У подальшому, 11.02.2026 близько 16 год. 40 хв. під час особистого обшуку у ході затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 298-2 КПК України на набережній р. Дніпро в м. Каневі, неподалік будинку № 5 по вул. 206-ї Дивізії в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, вказаний наркотичний засіб було виявлено та вилучено працівниками відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Тим самим, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника – ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженими правами на апеляційне оскарження, та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що підтверджується його заявою від 23.03.2026 на ім`я прокурора щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом шляхом дослідження відповідної заяви встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обізнаний зі своїми правами, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, як придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Відповідно до довідки головного лікаря КНП «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області від 18.02.2026 № 218/01-03, ОСОБА_3 до лікаря-психіатра КНП «Канівська БЛ» згідно з даними МІС «Askep» звертався більше 20 разів. Останнє звернення 27.09.2024. Неодноразово лікувався в Черкаській обласній психіатричній лікарні з діагнозом: Дисоцінальний розлад особистості».
Згідно висновку експерта №165 за результатами судово-психіатричної експертизи від 18.03.2026, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, виявляв ознаки органічного психічного розладу складного походження (внаслідок перинатальної патології та черепно-мозкових травм) з компенсованими психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого типу, що не позбавляло його здатності усвідомлювати власні дії та свідомо керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час виявляє ознаки органічного психічного розладу складного походження (внаслідок перинатальної патології та черепно-мозкових травм) з компенсованими психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого типу, що не позбавляє його на теперішній час здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час може брати участь у слідчих діях та судовому засіданні. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання – виправлення засудженого.
Враховуючи викладене вище, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому міру покарання у виді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-26/1713-НЗПРАП від 17.02.2026 – 1782 грн. 80 коп. необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для його застосування судом не встановлено.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376, 381, 382 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Речові докази у кримінальному провадженні: речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс масою в перерахунку на суху речовину 9.78 г, яку передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області – знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-26/1713-НЗПРАП від 17.02.2026 у сумі 1782 грн. 80 коп. (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні, 80 копійок).
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 

Головуючий ОСОБА_1