Справа № 127/5976/26 
Провадження № 3/127/1251/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., розглянувши адміністративні матеріали відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 24.02.2026 надійшло дві адміністративні справи, а саме: справа № 127/5976/26 та справа № 127/5979/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні захисник Коцурак Т.Ю. заявила клопотання про об`єднання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 в одне провадження.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Заслухавши думку учасників, які не заперечували, щодо об`єднання адміністративних матеріалів в одне провадження, суд вважає, що справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження, оскільки вони розглядаються судом одночасно, присвоївши номер справи 127/5976/26.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №145021 від 12.02.2026 року вбачається, що громадянин  ОСОБА_1 26.02.2026 року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 у присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю останнього.
Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №671030 від 12.02.2026 року вбачається, що громадянин  ОСОБА_1 26.01.2026 року за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, зазначив, що обставини, викладені в обох протоколах про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Повідомив, що не перебував в той день за місцем проживання сина та колишньої дружини, тому не міг завдати шкоди шляхом психологічного тиску та як наслідок вчинити домашнє насильство. Зазначає, що в той день 26.01.2026 був за місцем свого проживання, колишній дружині не телефонував. Також підтвердив, що дійсно має конфлікт з колишньою дружиною.
Захисник обвинуваченого адвокат Коцурак Т.Ю. підтримала позицію свого підзахисного та просила суд закрити провадження у даній об`єднаній справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . Зазначила, що викладені в протоколі обставини ґрунтуються виключно на заяві колишньої дружини. Доказів того, що взагалі відбулася якась подія 26.01.2026 року суду не надано, також відсутні свідки які могли б підтвердити обставини даного правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що з колишнім чоловіком вона перебуває у конфліктних відносинах протягом останніх кількох років. Повідомила, що після повернення з сином з-за закордону, ОСОБА_1 запропонував пожити в квартирі, яку він придбав для дитини, на що вона погодилась. Також зауважила, що конфлікти між ними були й раніше. Однак останній продовжив вчиняти відносно неї домашнє насилля, приходячи до квартири та влаштовуючи конфлікти. Неодноразово їх спільний син ставав свідком конфліктів між нею та ОСОБА_1 , що впливає на його психологічний стан також. 
Потерпіла також пояснила, що ОСОБА_1 систематично вчиняє дії, які мають ознаки психологічного насилля, а саме: висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, принижує її, погрожує фізичною розправою, провокує конфлікти. Його поведінка викликає у неї постійне відчуття страху за власну безпеку, емоційну напруженість, тривогу та відчуття незахищеності. Вона змушена перебувати у стані психологічного дискомфорту та тиску.
Зокрема 26.01.2026 ОСОБА_1 прийшов до їхнього місця проживання та чекав її біля будинку АДРЕСА_3 , в ході розмови між ними відбулася словесна суперечка. В поліцію остання не зверталася, оскільки боялася погроз фізичної розправи ОСОБА_1 , однак зафіксувала дану подію, яка сталася 26.01.2026 у своєму зверненні на гарячу лінію. Тому просить суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та притягнути його до відповідальності 
Представник потерпілої адвокат Левченко А.О. підтримав думку ОСОБА_2 , додатково заявив клопотання про дослідження звукозапису розмови між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яку остання зафіксувала на диктофон. 
В ході дослідження звукозапису телефоних розмов судом було встановлено, що розмова між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 містить використання нецензурної лайки та погроз на адресу потерпілої з боку ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що голос на звукозаписі належить йому, однак стверджував, що дана розмова відбулась іншого дня.
За клопотанням захисника Коцурак Т.М., було викликано в судове засідання та допитано працівника поліції – поліцейського офіцера громади ОСОБА_5 , який складав протоколи відносно ОСОБА_1 . ОСОБА_5 повідомив суду, що в присутності ювенального поліцейського було опитано малолітнього ОСОБА_6 , який підтвердив, що між його батьками постійно виникають конфлікти, в ході яких вони ображають один одного, в тому числі у його присутності та із використання нецензурної лайки. 
ОСОБА_5 зазначив, що 26.01.2026 черговий конфлікт, за поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , відбувся біля будинку її проживання, відтак син даного конфлікту не бачив та не був його учасником. 
З приводу складення протоколів повідомив, що вони були складені після звернення заявниці ОСОБА_2 на гарячу лінію. В ході розмови та відібрання пояснень від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було встановлено, що конфлікт у них триваючий. ОСОБА_2 зазначала, що дані конфлікти впливають на її психологічний стан, а це в свою чергу відображається на стані сина, який проживає з нею, це і стало підставою складення протоколу, щодо вчинення домашнього насилля батьком відносно свого сина. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП .
За епізодом вчинення домашнього насилля відносно малолітнього ОСОБА_3 , відповідно до протоколу ВБА №145021, наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не підтвердилось.
З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що викладені в протоколі обставини ґрунтуються виключно на інформації, яка зазначена в зверненні ОСОБА_2 . Будь-яких належних та допустимих доказів, як це визначено нормами чинного законодавства, на підтвердження того, що  ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнє насильство відносно колишньої дружини у присутності малолітньої дитини, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. В протоколі не зазначені час та місце вчинення вказаного правопорушення. З показів допитаного працівника поліції суд встановив, що протокол був складений за заявою потерпілої ОСОБА_2 , та зі змісту самого протоколу вбачається, що конкретної події в даному випадку не відбулось. 
З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за епізодом відносно вчинення домашнього насилля щодо колишньої дружини у присутності малолітнього сина ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини  ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за епізодом вчинення домашнього насилля щодо колишньої дружини у присутності сина ОСОБА_3 .
Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідно до протоколу ВАД № 671030, за епізодом вчинення домашнього насилля відносно колишньої дружини ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 671030 від 12.02.2026, реєстраційною карткою звернення, письмовими пояснення, поясненнями заявника ОСОБА_2 та особи щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні, показами працівника поліції ОСОБА_5 та звукозаписом телефонних розмов. 
Таким чином, враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Також, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173-2, 245, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Судові справи № 127/5976/26 та справа № 127/5979/26 – об`єднати в одне провадження, присвоївши номер № 127/5976/26. 
Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за епізодом щодо вчинення домашнього насилля відносно колишньої дружини у присутності малолітнього ОСОБА_3 – закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. 
Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за епізодом щодо вчинення домашнього насилля відносно колишньої дружини ОСОБА_2  та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави. 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення. 

Суддя: