Справа № 750/12511/25
Провадження № 2/750/266/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря – Левченка К.С.,

розглянув у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, 
треті особи – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

у вересні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить установити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації проти України, відносно до малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідні відомості до актового запису про народження дитини. 
Обґрунтовано позов тим, що позивач з 2012 року  ОСОБА_6 перебували у близьких стосунках, а у подальшому почали спільно проживати. ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_7 . У період вагітності позивач проживала разом зі своїми батьками, контакт із ОСОБА_8 був обмеженим. Однак, з моменту її госпіталізації до пологового будинку він почав відвідувати позивача, приносив продукти харчування та квіти. Оскільки позивач і ОСОБА_6 не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька дитини до актового запису були внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України – зі слів матері, як « ОСОБА_9 ». Після народження сина стосунки між позивачем та ОСОБА_6 фактично припинилися. У подальшому позивач дізналася, що ОСОБА_6 у 2022 році загинув під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Позивачу відомо, що ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , від якого має сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання якого регулярно сплачував аліменти.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надіслала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач описує фактичні обставини справи, які не підтверджені жодним належними та допустимими доказами, а також без зазначення жодних даних чи інформації про вказані події.
Представник Міністерства оборони України надіслав до суду пояснення на позовну заяву, зазначивши, що за поданими позивачем документами не можливо встановити, що загиблий ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_2 . Єдиний спосіб підтвердити батьківство це генно-молекулярна експертиза на якій наполягає позивач. Міністерство оборони України вважає за необхідне проведення у справі судової експертизи, оскільки в подальшому буде вирішуватися питання виплати одноразової грошової допомоги за загиблого ОСОБА_6 його близьким рівними частками на всіх членів сім`ї, які на неї мають право.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2025 року у підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивача, призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.
23 березня 2026 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 44-МГ молекулярно-генетичної експертизи, відповідно якого вірогідність того, що загиблий ОСОБА_6 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2026 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явились, представник подала заяву про проведення підготовчого засідання без їх участі. Також представник позивача просила у зв`язку з визнанням позову відповідачем повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.
Відповідач та її представник у підготовче засідання не з`явились, відповідач надіслала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просив справу розглядати без участі сторони відповідача. 
Представник Міністерства оборони України у підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові у підготовче засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.
Третя особа ОСОБА_5 у підготовче засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2013 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Чернігові, батьками дитини зазначені: батько – ОСОБА_9 , мати – ОСОБА_10 (а.с. 23).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00050481395 відомості про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 27).
Свідоцтвом про шлюб серії № НОМЕР_2 від 05 квітня 2025 року підтверджується, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 29 жовтня 2024 року уклали шлюб. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 » (а.с. 28).
Відповідно до статті 51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України).
Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).
У статті 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому
статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
У частині першій, другій статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття (частина третя статті 128 СК України).
Згідно зі статтею 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я
та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 31 січня
2024 року у справі № 752/13549/22 (провадження № 61-10510св23), від 13 вересня 2023 року у справі № 552/4291/22 (провадження № 61-6451св23).
Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до висновку експерта № 44-МГ молекулярно-генетичної експертизи, що виконана експертом ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово – медичної експертизи», вірогідність того, що загиблий ОСОБА_6 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Таким чином, висновком експерта доведено, що загиблий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Таким чином, факт батьківства загиблого ОСОБА_6 щодо дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підтверджено належними і допустимими доказами. 
Крім того, відповідач ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , подала у підготовче засідання заяву про визнання позову та просила суд зменшити розмір понесених у справі судових витрат. Разом з тим, витрат на правничу допомогу позивачем не заявлено.
У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до частини 4 статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до положень частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
З огляду на викладене, визнання позову відповідачем та з урахуванням встановлених обставин, наявних у справі доказів, що підтверджують відповідний факт, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.
Також, згідно положень частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача.
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на проведення судової експертизи, що була призначена судом за клопотанням позивача та які згідно листа Державної спеціалізованої установи «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 28.01.2026 № 02.3-25/178 становить 20779 грн. 28 коп., здійснена позивачем оплата підтверджена квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 23.02.2026.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 122, 128, 134 СК України, суд,

в и р і ш и в:

позов  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини – задовольнити.
Установити факт батьківства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Глибоке Харківського району Харківської області, актовий запис про смерть 242, відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 3030 про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинений 25.12.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, шляхом зазначення у графі «батько» – « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України». Відомості щодо дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у свідоцтві про народження дитини залишити без змін.
Стягнути із  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1  605 грн. 60 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору та 20779 грн. 28 коп. витрат на оплату судово- медичної молекулярно – генетичної експертизи.
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп., сплачений відповідно до платіжної інструкції № 1.291343857.1 від 03 вересня 2025 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 22.04.2026.

Суддя