Справа № 674/2178/25
Провадження № 2-а/674/4/26

РІШЕННЯ
іменем України 
14 квітня 2026 року м.АДРЕСА_1

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області 
в складі: судді Посунько Г.А.
секретаря судового засідання Сисак К.М.
з участю представника позивача Наталюка Н.М.
розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в залі суду м.АДРЕСА_1 Кам`янець-Подільського району Хмельницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
в с т а н о в и в :

03 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 посилається в обґрунтування свого позову на те, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 від 24 листопада 2025 року № 8610 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн. за те, що 04 жовтня 2025 року о 09:00 годин він не з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) та не повідомив причин своєї неявки, чим порушив вимоги абз.2 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.3 додатка 2 "Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних" до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.
Позивач ОСОБА_1 не згоден з вказаною постановою та вважає її незаконною, оскільки він не отримував повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 04 жовтня 2025 року, тому нічого не знав про цей виклик. Про виклик він дізнався лише 21 листопада 2025 року, коли його в місті Києві зупинили працівники патрульної поліції та працівники ТЦК та СП. 
На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

04 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено судове засідання, відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

15 січня 2026 року в порядку витребування доказів суд зобов`язав відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 надати суду копії матеріалів, на підставі яких була винесена постанова № 8610 від 24 листопада 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
02 лютого 2026 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли витребувані судом докази, а саме: копія повістки № 4997677 про виклик ОСОБА_1 на 04 жовтня 2025 року о 09:00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) та копія довідки від 21 листопада 2025 року про супроводження ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копію повістки та копію довідки приєднано до матеріалів справи.

02 лютого 2026 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли письмові пояснення, якими відповідач заперечив проти позову.
Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних резервістів були внесені відомості про порушення, вчинене ОСОБА_1 у зв`язку з неявкою за викликом на 04 жовтня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 21 листопада 2025 року у зв`язку з виявленим порушенням правил військового обліку ОСОБА_1 було запропоновано у супроводі поліції прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача Наталюк Н.М. підтримав позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини 
та визначив відповідно до них правовідносини.

Офіцер групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 склав протокол № 8610 від 21 листопада 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
В протоколі вказано: 21 листопада 2025 року о 18:40 годин встановлено, що без дати ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1) за допомогою єдиного Національного оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення направлено повістку № 4997677 про виклик на 09:00 годин 04 жовтня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1) громадянина ОСОБА_1 . Зазначене поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою, що "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням № та трекінгом з сайту "Укрпошта". Однак ОСОБА_1 в зазначену дату та час не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку із цим не дотримався вимог абз.2 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.3 додатка 2 "Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних" до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 в частині неявки за викликом на 09:00 годин 04 жовтня 2025 року згідно повістки № 4997677 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) без поважних причин, тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За даним фактом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову № 8610 від 24 листопада 2025 року, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та піддав його адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 17000 грн.
В постанові вказано: протоколом про адміністративне правопорушення № 8610 від 21 листопада 2025 року встановлено, що без дати ІНФОРМАЦІЯ_5 (АДРЕСА_1) за допомогою єдиного Національного оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення направлено повістку № 4997677 про виклик на 09:00 годин 04 жовтня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1) громадянина ОСОБА_1 . Зазначене поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою, що "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням № та трекінгом з сайту "Укрпошта". Однак ОСОБА_1 в зазначену дату та час не з`явився, про причини неявки не повідомив. З огляду на викладене, провівши аналіз досліджених та ретельно перевірених доказів, в їх сукупності, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 в зазначену дату та час не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку із цим не дотримався вимог абз.2 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п.3 додатка 2 "Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних" до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 в частині неявки за викликом на 09:00 годин 04 жовтня 2025 року згідно повістки № 4997677 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_1) без поважних причин, тим самим не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за в чинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.252 КУпАП о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП р озглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Згідно ч.2 ст.283 КУпАП п останова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Згідно ч.9 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Згідно ч.1 ст.235 КУпАП т ериторіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Згідно ч.2 ст.235 КУпАП в ід імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП. При цьому, накладати адміністративні стягнення має право керівник територіального центру, а право на складення протоколу про адміністративне правопорушення мають уповноважені на те посадові особи.

Згідно ч.3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно ч.7 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Згідно ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
-уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
-прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
-проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
-виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" п равовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
-перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
-смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи визначено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (надалі - Порядок № 560).
Згідно п.21 Порядку № 560 - за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Згідно п.23 Порядку № 560 - поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:
-перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
-смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Згідно п.24 Порядку № 560 - у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (надалі - Порядок № 1487).
Механізм проведення перевірки дотримання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку визначено додатком № 2 "Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" до Порядку № 1487 (надалі - Правила № 1487).
Згідно підпункту 2 пункту 1 Правил № 1487 - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно пункту 3 Правил № 1487 - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів у паперовій формі, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" позивач ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації як батько трьох дітей.
21 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 уточнив свої персональні облікові дані через мобільний застосунок "Резерв+" (в тому числі: адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , номер мобільного телефону - НОМЕР_1 , e-mail - ІНФОРМАЦІЯ_6 

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він не отримував повістку № 4997677 про виклик на 04 жовтня 2025 року о 09:00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач стверджує, що повісткою № 4997677 позивача ОСОБА_1 було викликано на 04 жовтня 2025 року о 09:00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження медичного огляду. Повістка була направлена за місцем проживання позивача цінним листом через Національного оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта". Зазначене поштове відправлення повернулося відправнику з відміткою, що "адресат відсутній за вказаною адресою". Однак ОСОБА_1 в зазначену дату та час не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Проте, суду не надано жодних доказів про те, що повістка №4997677 взагалі направлялась позивачу ОСОБА_1 цінним листом через Національного оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта".
Суду не надано жодних доказів про те, що повістка №4997677 повернулась відправнику з відміткою, що "адресат відсутній за вказаною адресою".
Більш того, суду не надано відомостей про дату складення повістки № 4997677 та номер поштового відправлення, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити рух повістки за трекінгом з сайту "Укрпошта".
Крім того, суду не надано жодних доказів про направлення позивачу ОСОБА_1 повістки № 4997677 за номером мобільного телефону та електронної адреси, вказаних ним в застосунку "Резерв+".

Отже, в судовому засіданні твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не отримував повістку № 4997677, відповідачем не спростовані.

Суд враховує, що безпосередньо позивачу ОСОБА_1 повістка № 4997677 не була вручена, тобто позивач не був обізнаний про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , приймаючи спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2025 року № 8610, мав можливість перевірити підтвердження обставин оповіщення та/або вручення повістки позивачу ОСОБА_1 , однак обмежився лише формальною підставою про належне оповіщення військовозобов`язаного.

Вказані обставини піддають розумним сумнівам належне повідомлення позивача ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 08 липня 2020 року (справа № 463/1352/16-а) зазначає: в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
В рішенні ЕСПЛ від 10 лютого 1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо події самого правопорушення та законності його фіксації.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_4 не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про необхідність прибути 04 жовтня 2025 року о 09:00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відтак, суду не надано доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.5 - 11, 73 - 77, 90, 241 - 246, 250, 286 КАС України, ст.ст.210-1, 235, 245 - 249, 251, 252, 254, 256, 258, 268, 276, 278 - 280, 283, 287 - 289, 293 КУпАП, Законом України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, суд
у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 8610 від 24 листопада 2025 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, у виді штрафу в сумі 17000 грн. - скасувати. 

Справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. 

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Повне ім`я та найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с-ще Введенка Чугуївського району Харківської області, проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження по АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 17 квітня 2026 року.

Суддя Посунько Г.А.