Справа № 274/692/26
Провадження № 1-кп/0274/528/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2026 р.        м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бердичеві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2026 за № 42026062340000007 про обвинувачення 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Завод Житомирського району Житомирської області, громадянина рф, з професійно - технічною освітою, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
в с т а н о в и в: 
04.01.2026 близько 13 год. 39 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не видалось за можливе, ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із магазином «Професіонал», який розташований за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. 30-річчя Перемоги 14, а саме на паркувальній зупинці для автомобілів побачив на підлозі мобільний телефон марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Так, за вищевказаних обставин ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його у свою власність, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжений, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб, хто міг би усвідомлювати вчинення ним кримінально протиправного діяння, не спостерігає, підібрав з паркувальної зупинки для автомобілів мобільний телефон, після чого з місця вчинення злочину зник.
В подальшому ОСОБА_5 жодних дій, спрямованих на повернення викраденого майна власнику не вчинив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим своїми умисними діями в умовах воєнного стану, таємно, викрав мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 15 Pro» IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 25 808 грн. 02 коп., який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнається винуватим, передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 28.01.2026 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в угоді, погоджується з правовою кваліфікацією своїх дій, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому засіданні, виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на нього судом.
Угодою визначене узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, з врахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так сторони, з урахуванням тяжкості злочину, особи ОСОБА_5 , враховуючи, що вчиненим кримінальним правопорушенням тяжких наслідків не заподіяно, потерпіла не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості, а також враховуючи наявність обставин, що пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вважали за можливе та погодили покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді. Обвинувачений вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала угоду та просила суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.
Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Судом з`ясовано, що сторони усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до обвинуваченої, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Крім того суд враховує, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст.185 КК України, є тяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи. У провадженні бере участь потерпіла, яка надала прокурору письмову згоду на укладення угоди. Тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.
Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, пенсіонер, на спеціалізованому обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують його покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у справі відсутній.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в порядку ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Зважаючи на відсутність клопотань, суд не вбачає підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 124,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні, внесеному 09.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42026062340000007, про визнання винуватості, укладену 28.01.2026 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 .
Визнати  ОСОБА_5  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази після набрання вироком законної сили: мобільний телефон марки «Apple» модель «iPhone 15 Pro», який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 – повернути власниці.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення Житомирським науково - дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи, які становить 1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя             ОСОБА_1