Справа № 595/142/26
Провадження № 3/595/43/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, 
за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення –
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 975256 від 04 лютого 2026 року, 24 січня 2026 року о 16 год. 30 хв. в с. Бобулинці по вул. Кінець Чортківського району гр. ОСОБА_2 вигулювала собаку поза місцем її постійного утримання, внаслідок чого та забігла у підсобне господарство сусіда гр. ОСОБА_3 , де знаходилась свійська птиця та знищила шість курей, завдавши збитків ОСОБА_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Присутня у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, заперечила та просила справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити на підставі ст. 247 КУпАП. 
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, прийшов до такого висновку. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
Відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.
Відповідальність за ч. 3 ст. 154 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 154 КУпАП - дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.
Разом з тим, зі змісту протоколу та доданих до нього документів слідує, що ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду – знищено шість одиниць свійської птиці на суму близько 1800 гривень.
Враховуючи наведене, при складанні протоколу органами поліції невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки вказані дії мають ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 154 КУпАП, а саме: «дії, передбачені частиною першої цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну».
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Діяння ОСОБА_1 кваліфіковано саме за ч. 2 ст. 154 КУпАП, однак в протоколі не зазначено, що вказані дії вчинено повторно, а також суду не надано жодних доказів, які б підтверджували повторність вчиненого інкримінованого правопорушення.
Відтак, у діях особи, яка притягується до адміністративно відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
При цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати кваліфікацію діяння в бік норми, що посилює відповідальність або іншим чином погіршує правове становище особи, яка притягується до відповідальності.
Згідно положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до положень п. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.
Згідно положень п. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Так, згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, повинні тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Враховуючи наведене, вважаю, що у справі відсутні належні докази вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. 
Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 7, 154, 245, 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          Л.  І.  Созанська