Справа № 544/2659/25
пров. № 1-кп/544/58/2026
Номер рядка звіту 17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пирятин в режимі відео конференції кримінальне провадження № 544/2659/25 (провадження1-кп/544/58/2026) про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025170580000334 від 24.07.2025 року,
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Рачки Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, освіта професійно-технічна, розлученим, військовослужбовцем, раніше судимим, востаннє 05.06.2023 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 3-х років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 14.03.2025 року звільнений ухвалою Корольовського районного суд м.Житомира від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с.Нововасилівка Казанківського району Миколаївської області, зареєстрованим та фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , українцем, громадянином України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженим, військовослужбовцем, раніше судимим, востаннє 21 травня 2025 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки
за участю:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
потерпілого ОСОБА_7 
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що22.07.2025 року, близько 20:30 год., перебуваючи на ділянці місцевості, неподалік розташування наметного табору військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_3 , між військовослужбовцями вказаної військової частини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , після спільного розпивання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, розпочався конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, направлений на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, одночасно нанесли численні удари руками та ногами по голові, обличчю, тулубу та кінцівках ОСОБА_7 . Внаслідок спільних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 військовослужбовцю ОСОБА_7 згідно висновку експерта №175 від 01.10.2025 спричинено тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. 
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушения, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненого групою осіб.
Також судом визнано доведеним, що 22.07.2025 року, близько 20:30 год., перебуваючи на ділянці місцевості, неподалік розташування наметного табору військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_3 , між військовослужбовцями вказаної військової частини ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , після спільного розпивання алкогольних напоїв, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, розпочався конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, направлений на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, одночасно нанесли численні удари руками та ногами по голові, обличчю, тулубу та кінцівках ОСОБА_7 . Внаслідок спільних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 військовослужбовцю ОСОБА_7 згідно висновку експерта №175 від 01.10.2025 спричинено тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. 
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненого групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що цього дня він кілька разів мав конфлікт з потерпілим, але їх постійно розА`єднували. Він в цей день вживав спиртни напої, оскільки ОСОБА_9 його розізлив, він побачив що останній йде з речами в сторону села, тому його наздогнав та збив з ніг, і почав бити. ОСОБА_9 від нього виривався. В подальшому він ще з ОСОБА_10 бив ОСОБА_9 , залишили його та пішли спати. Пізніше їм стало відомо, що потерпілого забрали до лікарні. Він щиро шкодує про вчинене, попросив вибачення в потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що він щиро шкодує за вчинене, був стані алкогольного сп`яніння. Просив вибачення в потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні, просив суворо не карати обвинувачених.
Заслухавши показання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Суд, враховуючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 12025170580000334 від 24.07.2025 року, знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.
Суд, враховуючи покази обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 12025170580000334 від 24.07.2025 року, знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.
Обираючи міру покарання відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Зазначене узгоджується з положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно дост.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, законодавцем віднесено до тяжких злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України суд відносить рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд відносить рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, те, що він не перебуває на обліку лікаря-психіатра та нарколога, за місцем проходження служби характеризується посередньо, розлучений, раніше не судимий відповідно до ст 89 КК України, тому обвинуваченому слід призначити покарання, в межах мінімальної санкції статті інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, що є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу винного, те, що він не перебуває на обліку лікаря-психіатра та нарколога, за місцем проходження служби характеризується посередньо, не одружений, раніше судимий, злочини вчинив в період іспитового терміну, тому обвинуваченому слід призначити покарання, в межах мінімальної санкції статті інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, що є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2025року
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
До обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.04.2026 року. 
До обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.04.2026 року.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 121 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком сім років.
Термін відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, а саме 28 липня 2025 року.
Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком сім років.
На підставі ч 5 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2025 року у виді позбавлення волі строком один місяць та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років один місяць.
Термін відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме 16 жовтня 2025 року з 17.00 год.
Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: 
-картку пам`яті Goodram Micro SD 16 GB яка містить відеозапис проведення огляду місця події від 24.07.2025, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №12025170580000334;
- картку пам`яті Goodram Micro SD 32 GB яка містить відеозаписи проведення слідчих експериментів зі свідком ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_3 яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №12025170580000334;
- дактилоскопічна карта з відтисками долонь та пальців рук ОСОБА_3 , опечатану до паперового конверту НПУ, зріз з нігтьових пластин ОСОБА_3 опечатаний до паперового конверту НПУ, які знаходяться в кімнаті схову речових доказів ВП №1 Лубенського РВП - знищити;
- мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору з сімкарткою ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_2 котрий опечатано до сейф-пакету НПУ СУ FPS5006945, який зберігається в кімнаті схову речових доказів ВП №1 Лубенського РВП - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
-предмети вилучені 24.07.2025 в ході огляду речей, в КП «Полтавська обласна клінічна лікарня імені М.В. Скліфасовського», за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 23, а саме: пару кросівок «Nike" чорного кольору; дві пари шкарпеток; п`ять чоловічих трусів; дві футболки військового зразка ЗСУ зеленого кольору; шорти зеленого кольору; підштаники зеленого кольору; рушник жовтого кольору; кітель військового зразка; шарф зеленого кольору; рюкзак військового зразка; шапку типу «бейсболка» чорного кольору, що належать ОСОБА_7 , які зберігаються в кімнаті схову речових доказів ВП №1 Лубенського РВП - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;
-копію медичної картки стаціонарного хворого №26159 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зшитому та пронумерованому стані на 137 арк. яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №12025170580000334.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення, а для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії вироку.
Копію вироку вручити після його проголошення обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1