ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 квітня 2026 року 	Справа № 280/1837/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26 А (69114, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Ювілейний, будинок 26-А, код ЄДРПОУ 40569093)
до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (69041, Запорізька обл., м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд. 26, офіс 1.11)
про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26 А (далі -позивач) звернулось із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (далі -відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчою округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича від 05.02.2026 про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26 А основної винагороди в розмірі 34588 грн. у виконавчому провадженні №80178062.
В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до інформації AT "Укрпошта" ОСББ отримало постанову про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 20.02.2026. При цьому, приватний виконавець відповідно до інформації про виконавче провадження 20.02.2026 розпочав виконавчі дії і склав акт про те, що боржник не надав допуск стягувачу. Сам акт відсутній в АСВП цього виконавчого провадження. Зазначає, що ОСББ як боржника до складання будь-яких актів залучено не було і про складання акта позивачу не відомо. Згідно з інформацією, розміщеною в АСВП, в матеріалах виконавчого провадження 80178062 відсутній акт державного виконавця від 20.02.2026 про невиконання рішення суду. Так звані «виконавчі дії» приватний виконавець проводив в магазині «Сімба», який належить стягувачу. Стверджує, що жодних реальних виконавчих дій не проводилось. Проте, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на обставини та докази, які свідчили б про умисне невиконання позивачем рішення суду без поважних причин, та в чому саме полягає невиконання рішення суду. Відсутні такі докази і в матеріалах виконавчого провадження. Таким чином, висновок приватного виконавця про невиконання ОСББ судовою рішення без поважних причин абсолютно нічим не підтверджений. А, отже, підстав для стягнення основної винагороди не існує. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві від 03.04.2026 вх.№ 17813 посилається на те, що відповідно до частини 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Що і було вчинено приватним виконавцем, та 05.02.2026 року винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, розмір якої складає 34 588,00 грн., одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 80178062. Додатково зазначає, що приватним виконавцем з метою примусового виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 № 908/1211/25, вживалися ряд дій, направлених на його виконання, також здійснювалися виходи за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, будинок 26А. за місцем знаходження допоміжного приміщення (підвалу), під час яких встановлено, що боржником ОСББ «Ювілейний 26А» не було надано доступ до вказаного приміщення стягувачу. Під час огляду на решітці входу у підвал був наявний зачинений замок, ключі стягувачу не надані. Приватний виконавець підкреслює, що ним було проведені всі виконавчі дії з метою примусового виконання, спрямовані на повне та фактичне виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 № 908/1211/25. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.
06.04.2026 представником позивача подано відповідь на відзив вх.№18116, в якій з посиланням на позиції ВС зазначає, що умовою стягнення основної винагороди приватного виконавця є виконання рішення в повному обсязі чи частково внаслідок дій приватного виконавця. Вказує, що в актах приватного виконавця від 20.02.2026 та 11.03.2026 останній зазначає, що “ на решітці до входу у підвал був зачинений замок, ключ від замка стягувачу не надали”. Однак, рішення суду не передбачає надання ключа від входу у підвал стягувачу, як цього вимагав і зафіксував у актах приватний виконавець. Обов`язок забезпечення закритого замка на таких об`єктах передбачений чинним законодавством. Тобто дій, спрямованих на виконання рішення суду, вчинено не було і це виключає отримання основної винагороди приватного виконавця. Вимога приватного виконавця стосувалась тільки передачі ключа стягувачу, що прямо супечить рішенню суду. Інших вимог не надходило і дій не виконувалося. Відтак, наполягає на задоволенні позову. 
Ухвалою суду від 10.03.2026 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26 А залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 
Ухвалою суду від 18.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі №280/1837/26, призначено засідання на 03.04.2026.
Протокольною ухвалою суду від 03.04.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.04.2026. 
У судовому засіданні 06.04.2026 представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення.
Протокольною ухвалою суду від 06.04.2026 оголошена перерва у засіданні до 07.04.2026. 
07.04.2026 через канцелярію суду Приватним виконавцем Проценко А.Ю. подана заява вх.№18470 про долучення до справи копії постанови від 03.04.2026 про виправлення помилки у процесуальному документі ВП №80178062.
У судове засідання 07.04.2026 учасники справи не прибули. 
За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. 
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, усунено перешкоди в користуванні спільним майном і допоміжним приміщенням (підвалом), що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСББ «Ювілейний 26А» надати ФОП ОСОБА_1 доступ до підвалу для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення № 33, що належить останньому, та зобов`язано не чинити перешкод ФОП ОСОБА_1 в користуванні вказаним приміщенням підвалу. 
18.12.2025 року Центральним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 у справі №908/1211/25 залишено без змін.
На виконання вказаного рішення, Господарським судом Запорізької області 20.01.2026 року видано накази про примусове виконання судового рішення.
05.02.2026 року до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (далі - приватний виконавець) надійшов наказ про примусове виконання судового рішення від 20.01.2026 № 908/1211/25, виданий Господарським судом Запорізької області, яким зазначено, усунути перешкоди в користуванні спільним майном і допоміжним приміщенням (підвалом), що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26А» (69076, м.Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд 26А, ідентифікаційний код 40569093) надати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) доступ до підвалу для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення №33, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), та зобов`язати не чинити перешкод Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в користуванні вказаним приміщенням підвалу, із заявою про примусове виконання рішення від 04.02.2026 року.
05.02.2026 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №80178062, про що винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження (ідентифікатор доступу - Г243ВБ385068). Постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», направлено рекомендованим поштовим відправленням на поштові адреси сторін, зокрема ОСББ «Ювілейний 26А», 05.02.2026 року (підтверджується реєстром рекомендованих листів).
05.02.2026 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.
Не погоджуючись із постановою про стягнення з боржника основної винагороди позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду. 
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Спеціальними законами, що визначають умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) та Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII (далі Закон №1403-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.
Відповідно до статті 1 Закону №1403-VIII, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Частиною першою статті 31 Закону №1403-VIII визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Відповідно до частин другої-четвертої статті 31 Закону №1403-VIII, винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону №1403-VIII).
Відповідно до частини сьомої статті 31 Закону №1403-VIII, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року №643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі - Порядок №643).
Відповідно до абзацу 3 пункту 12 Порядку №643 розмір основної винагороди приватного виконавця у разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, становить чотири розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, а в разі виконання виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - вісім розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.
Виходячи з аналізу наведених норм у їх сукупності, постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, однак, підставою отримання приватним виконавцем основної винагороди що встановлюється у вигляді фіксованої суми, є фактичне повне виконання виконавчого документа.
У постановах від 21.01.2021 у справі № 160/5321/20, від 27.04.2021 у справі №580/3444/20, від 03.06.2021 у справі № 640/17286/20, від 26.08.2021 у справі № 380/6503/20, від 28.07.2023 у справі № 640/28577/21 Верховний Суд констатував, що винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди разом із постановою про відкриття виконавчого провадження є обов`язком, а не правом приватного виконавця, що відповідає вимогам частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VIII.
Як свідчать матеріали справи, 05.02.2026 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №80178062, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 
Також, 05.02.2026 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, розмір якої складає 34 588,00 грн.
03.04.2026 відповідачем у справі винесена постанова про виправлення помилки у процесуальному документі, відповідно до якої постановлено: "внести виправлення до документу: "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди ВП №80178062" від 05.02.2026. Виправити арифметичну помилку у сумі до стягнення основної винагороди приватного виконавця та вважати правильною 26624,00 грн.".
Суд констатує, що з урахуванням постанови від 03.04.2026 розмір основної винагороди приватного виконавця в оскаржуваній постанові від 05.02.2026 визначено згідно вимог абзацу 3 пункту 12 Порядку №643 (3328грн.х8=26624,00грн.).
Відтак, суд висновує, що постанова приватного виконавця виконавчою округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича від 05.02.2026 про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26 А основної винагороди у виконавчому провадженні №80178062 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасуванню відсутні. 
Твердження позивача про те, що саме лише існування такої постанови, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення, судом не спростовується.
Однак, наведені позивачем правові позиції ВС є нерелевантними у даному спорі, бо вони стосуються основної винагороди приватного виконавця за виконання виконавчих документів майнового характеру. 
Також, суд відхиляє доводи сторін про фактичне добровільне чи примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2025 у справі №908/1211/25 з огляду на наступне. 
Так, згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». 
У цьому зв`язку, Верховний Суд підкреслював, що у разі коли одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець правильно визначив розмір основної винагороди і постанова про її стягнення є правомірною, то така постанова сама по собі не свідчить про протиправне втручання у права боржника. Надалі питання про незаконність втручання у права боржника з боку приватного виконавця може постати у разі стягнення основної винагороди за відсутності фактичного виконання рішення суду або у більшій сумі, ніж належить, тощо. У такому разі належним способом захисту порушеного права буде оскарження цих дій (рішень) приватного виконавця (постанова Верховного Суду від 23.07.2023 у справі № 640/28577/21).
Відтак, якщо позивач вважає, що примусового виконання рішення господарського суду не було, він не позбавлений права захищати свої права шляхом оскарження розміру та правомірностя стягнення такої винагороди. 
Тому, вказані доводи сторін не може бути досліджено у цій справі, бо предметом розгляду у справі №280/1837/26 є саме рішення приватного виконавця, як суб`єкта владних повноважень та його оцінка на момент прийняття – 05.02.2026.
З цих же підстав суд не приймає долучені до справи відеодокази.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Отже, суд вказує, що інші аргументи та підстави, зазначені сторонами, не спростовують висновків суду, викладених вище, оскільки судом надано правову оцінку основним аргументам, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення учасників справи та оцінено їх в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).
У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється.
У відзиві на позовну заяву представником приватного виконавця заявлено вимогу про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» на користь на користь приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн.
В обгрунтування вимоги посилається на те, що з метою отримання професійної правничої допомоги, між приватним виконавцем Проценком А.Ю. та адвокатом Іваницею О.О. 12.03.2026 року укладено Договір про надання правничої допомоги та Додаткову угоду № 3 від 31.03.2026 року до Договору про надання правничої допомоги від 12.03.2026 року (копії додаються, оригінали у приватного виконавця та адвоката), за умови яких, адвокат надає професійну правничу (правову) допомогу та приймає на себе зобов`язання забезпечити представництво інтересів Клієнта у справі у справі № у справі № 280/1837/26, яка розглядається Запорізьким окружним адміністративним судом з розгляду позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, та за результатами чого, приватний виконавець Проценко А.Ю. сплачує адвокату витрати на професійну правничу допомогу адвоката (гонорар) за: складання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду відзиву на позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ювілейний 26 А» про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, направлення сторонам - 6000,00 (шість тисяч гривень 00 копійок) грн; складання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду заперечення на відповідь на відзив - 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок); представництво в судовому засіданні - 2500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн, направлення Адвокатом процесуальних документів сторонам та до суду (у разі необхідності) - 500,00 (п`ятсот гривень 00 копійок) грн.
Так, протягом 31 березня - 02 квітня 2026 року адвокатом Іваницею О.О. було підготовлено та подано до суду (направлено сторонам) відзив на позовну заяву, що згідно Додаткової угоди № 3 від 31.03.2026 року до Договору про надання правничої допомоги від 12.03.2026 року складає плату у розмірі 6000,00 грн. Копія Акту про надання правничої допомоги № 4 від 02.04.2026 року додається (оригінал наявний у приватного виконавця Проценка А.Ю. та адвоката Іваниці О.О.).
Окрім того, 03.04.2026 року адвокатом Іваницею О.О. планується взяття участі у судовому засіданні по справі № 280/1837/26, у зв`язку з чим приватним виконавцем Проценком А.Ю. буде понесено витрати у розмірі 2500,00 грн.
Відповідно до викладеного, розмір витрат на професійну правничу допомогу, складає 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).
У вказаній справі адвокат Іваниця О.О., уповноважена представляти приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (документи щодо повноважень додаються до відзиву на позовну заяву). 
З приводу вказаної вимоги суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями ч.1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, ЗА ВИНЯТКОМ витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг
Приватний виконавець є уповноваженим державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, та є суб`єктом незалежної професійної діяльності (частини перша та друга статті 16 Закону № 1403-VIII), державне регулювання якої здійснюється Міністерством юстиції України (стаття 17 Закону № 1403-VIII).
У зв`язку із тим, що приватний виконавець в даному публічно-правовому спорі виступає як суб`єкт владних повноважень, то в силу положень ч.2 ст. 134 КАС України витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26 А (69114, Запорізька обл., місто Запоріжжя, проспект Ювілейний, будинок 26-А, код ЄДРПОУ 40569093) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (69041, Запорізька обл., м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд. 26, офіс 1.11) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. 

Рішення в повному обсязі складено та підписано 07.04.2026.

Суддя Л.Я. Максименко