Справа №459/661/25 Головуючий у 1 інстанції:Новосад М.Д. 
Провадження №22-ц/811/2425/25 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши у порядку письмово провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Шептицького міського суду Львівської області в складі судді Новосада М.Д. від 03 червня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 03 червня 2025 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовлено.
Вказане рішення оскаржило Акціонерне товариство «Універсал Банк».
В апеляційній скарзі просять рішення Шептицького міського суду Львівської області від 03 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «»Monobank» від 08.07.2020 року – задовольнити у повному обсязі.
Зазначають, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам передбаченим в анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту, Тарифам та Умовам, що підписані відповідачем, а також сумам, отриманим відповідачем та відображені в виписці про рух коштів по рахунку. При цьому потрібно враховувати, що виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом МЮ України №578/5 від 12.04.2012р. і має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Крім того, вказує, що у постанові НБУ № 705 від 05.11.2014 р. «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» також зазначено, що документи за операціями з використанням електронних платежів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Доказів, які б спростовували правильність наданого Банком розрахунку за кредитним договором матеріали справи не містять та не відображені в рішенню суду. Боржниця ніяких доказів на спростування наявності боргу так і розміру заборгованості не надала. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 08.07.2020 року між AT «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідачка свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконала. Розрахунок заборгованості (доданий до позову) відображає наявність обґрунтованої заборгованості, адже зазначена наступна інформація: кількість днів, за які нарахована заборгованість за відсотками, пенею та комісією – відсотки нараховуються на максимальну суму заборгованості кожного дня. Розрахунок заборгованості відбувається в залежності від кількості днів прострочення.
Відповідно до ст.368, ч.1 ст.369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 626, 628, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 353,354 ЦПК України, постанову Верховного Суду №278/2177/15-ц від 17.12.2020, та відмовляючи у задоволенні позову, – виходив з того, що відповідачка звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06.07.2020, відповідно до якої відповідачка погодилася з тим, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Зі змісту анкети-заяви від 06.07.2020 видно, що така є також заявою на відкриття рахунку, в якій відповідачка просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Згідно з пунктом 6 анкети-заяви, відповідач просила вважати її власноручний підпис або його аналоги, у тому числі удосконалений електронний підпис, обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку. Відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним відкритим ключем. Суд зазначив, що до договору банком також долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, в редакції, затвердженій протоколом Правління №23 від 24.06.2020 року, яка набуває чинності з 29.06.2020 року. Також, до позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який, серед іншого, містить інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту споживача. Суд звернув увагу, що із позовної заяви вбачається, що відповідачка отримала кредит в розмірі 35 000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження встановлення кредитного ліміту у такому розмірі. До позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 08.07.2020, cкладений станом на 04.11.2024. Як вбачається із вищевказаного розрахунку заборгованості загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 40373,57 грн. При цьому, загальний залишок заборгованості за відсотками – 0 грн, заборгованість за пенею - 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою, яку позичальник не повернув. Наданий позивачем розрахунок не містить відомостей про встановлений кредитний ліміт (тіло кредиту) 35 000,00 грн. Будь-яких доказів збільшення кредитного ліміту позивачем суду не надано. Обґрунтування того, чому при встановленому кредитному ліміті 35 000,00 грн (початкове тіло кредиту) заборгованість за наданим кредитом (тілому кредиту) станом на 04.11.2024 склала 40373,57 грн., позивачем не наведено. При цьому, що позивачем не вказано та не надано доказів того, що кредитний ліміт збільшувався, чи використовувався овердрафт. Разом з тим позивач зазначив, що ні відсотки, ні штрафні санкції не нараховувалися. До того ж, станом на 23.07.2020 невідомо яким чином було нараховано залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 31,21 грн, від якої банк почав здійснювати подальше нарахування заборгованості, яка перевищила тисячократний розмір такої суми, що суперечить здоровому глузду. Суд зазначив, що позивач вказав наявну заборгованість відповідача за даним договором з 2020 року в розмірі 31,21 грн., однак з того часу не вжив жодних заходів звернення до відповідача для з`ясування заборгованості, натомість 4 роки використовував вразливе становище клієнта, безпідставно нараховуючи непропорційні відсотки. Таким чином, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в заявленому позивачем розмірі.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; обставини, які суд вважав встановленими – не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.
У лютому 2025 року Акціонерне товариство «Універсал банк» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08.07.2020 року в розмірі 40373, 57 грн. станом на 04.11.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 08.07.2020 відповідачка звернулась до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08.07.2020, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Зазначали, що на підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні в розмірі до 35 000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом. ПАТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за цим договором. У відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.16 п.4 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.09.2024 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідачка на зв`язок не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». Станом на 04.11.2024 загальний розмір заборгованості за вказаним договором становить 40373,57 грн.
З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2020 відповідачка звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.
Відповідачка підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п.1).
Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідачка погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6). (а.с.5)
До анкети-заяви банком було долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.07.2020, укладеного між АТ «Універсал банк» та клієнткою ОСОБА_1 станом на 04.11.2024, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 40373,57 грн. (а.с.16-22).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як, також, вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 у т.ч. анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, які були надані банком позичальниці через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самою ОСОБА_1 .
У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п.6).
Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачки виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно тарифів та повернути кредит.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження встановлення кредитного ліміту у розмірі 35 000, 00 грн., а з розрахунку наданого позивачем вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 40 373,57 грн. При цьому, загальний залишок заборгованості за відсотками – 0 грн, заборгованість за пенею - 0 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. Будь-яких доказів збільшення кредитного ліміту позивачем суду не надано. Обґрунтування того, чому при встановленому кредитному ліміті 35 000,00 грн (початкове тіло кредиту) заборгованість за наданим кредитом (тілому кредиту) станом на 04.11.2024 склала 40373,57 грн, позивачем не наведено.
Однак, вказані висновки суду першої інстанції є помилковими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank, розрахунком заборгованості за договором № н/б від 08.07.2020 року станом на 04.11.2024 року (а.с. 16-22 зворот), випискою з особового рахунку з 08.07.2020 по 04.11.2024 (а.с. 23-84).
Так, зокрема, із вказаних матеріалів справи вбачається, що АТ «Універсал Банк» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі.
У свою чергу, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором від 08.07.2020 року на загальну суму 40373,57 грн., що є отриманими у кредит коштами відповідачкою. 
Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» крім того, що надавались та були отримані ОСОБА_1 у мобільному додатку, перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні статей 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншу всю інформацію, необхідну для укладення договору, що не враховано судом першої інстанції.
Всі правила за всі періоди є розміщені на сайті monobank є публічно доступними, викладеними форматі PDF, з зазначенням рішень на підставі яких вони прийняті та часом набуття їх чинності.
Також, в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи, до яких відповідачка з використанням власного пін-коду має постійний доступ.
Враховуючи те, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачці саме через мобільний додаток, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 була ознайомлена саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Також, сторонами не оспорено того, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, договору №б/н від 08.07.2020, отримала можливість користуватися послугами банку, зокрема використовувати кредитні кошти згідно умов та тарифів банку. 
Окрім цього, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість користуватися послугами банку, а ОСОБА_1 взятих на себе обов`язків не виконала, не вчиняла жодних дій спрямованих на погашення заборгованості у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка, згідно із розрахунком заборгованості за договором №б/н від 08.07.2020, станом на 04.11.2024 року становить 40373, 57 грн. (тіло кредиту, тобто отримані в кредит кошти).
Отже, суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позову дійшов до неправильного висновку, оскільки належно не дослідив надані позивачем докази, а саме розрахунок заборгованості, виписку з особового рахунку, умови укладеного між сторонами Договору, тощо.
Враховуючи вказане, доводи позову та апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими та такі позов та апеляційну скаргу слід задовольнити. 
Оскаржуване ж рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову, яким слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі – 40 373,57 грн.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» – задоволено, рішення Шептицького міського суду Львівської області від 03 червня 2025 року – скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 40373,57 грн. заборгованості, – слід пропорційно до задоволених позовних вимог, враховуючи те, що позов задоволено повністю, стягнути з відповідачки ОСОБА_1 в користь позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3028 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та відповідно, також, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 4542 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції, зважаючи на задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» – задовольнити.
Рішення Шептицького міського суду Львівської області від 03 червня 2025 року – скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 40 373,57 грн. заборгованості. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 3028 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 4542 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної ска рги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 березня 2026 року.

Судді:         Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра