Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/6454/25
Провадження №: 2-а/332/11/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.08.2025 № 746,

ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя 03 грудня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ємець А.Ю., до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій позивач просив поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.08.2025 № 746, визнати протиправною та скасувати вказану постанову. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він не був належним чином сповіщений про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки повістка була направлена на адресу: АДРЕСА_1 , де позивач ніколи не проживав і не зазначав цю адресу у військово-облікових документах. Крім того, повістка, якою викликався відповідач до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повернулася до центру комплектування з відміткою поштового відділення про відсутність особи за адресою місця проживання від 15.06.2025. Отже, відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі – Порядок № 560), належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки має вважатися день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Натомість, повісткою, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 11.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для звірки даних. У зв`язку з цим нез`явлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 11 червня 2025 року не може вважатися порушенням ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому відсутні правові підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач зазначив, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки протокол він не підписував, а підпис, що міститься у протоколі, йому не належить. Позивач також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Натомість, оскаржувана постанова винесена за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачем пред`явлені вимоги також до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою судді від 09.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам запропоновано у 5-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 надати суду копії всіх матеріалів, на підставі яких була прийнята оскаржувана постанова від 11.08.2025 № 746, докази вручення оскаржуваної постанови позивачу. 
У зв`язку з витребуванням доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови питання щодо поновлення строків не вирішувалося при відкритті провадження у справі. 
15.12.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 надані копії матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 . 
Ухвалою суду від 19.12.2025 причини пропуску звернення до суду, зазначені в адміністративному позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.08.2025 № 746, визнані неповажними, надана позивачу можливість вказати інші підстави для поновлення строку на оскарження постанови. 
30.12.2025 до суду надійшла заява представника позивача про поновлення процесуального строку з додаванням підтверджуючих документів. 
Ухвалою суду від 30.12.2025 клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.08.2025 № 746 задоволено, поновлений строк на оскарження вказаної постанови, призначено судове засідання з розгляду адміністративної справи.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі – ІНФОРМАЦІЯ_3 /відповідач-1) 16.12.2025 надав суду відзив на адміністративний позов, у якому не погодився з доводами, викладеними у позовній заяві. Відповідач зазначив, що постанова, прийнята начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковником ОСОБА_2 , є законною, винесена з дотриманням норм чинного законодавства. Матеріалами справами підтверджується, що 01.06.2025 року на громадянина ОСОБА_1 було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістку № 3715985 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 09:00 годину 11.06.2025 року та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення. В зазначений в повістці день ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_6 з відміткою в Довідці про причини повернення/досилання – «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також представник відповідача зазначила, що згідно бази даних АІКС ЄДРВ «Оберіг» ОСОБА_1 змінив місце проживання (став на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.10.2022 року № 2615- 7001575381), у зв`язку із чим вищевказана повістка була направлена громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час складання протоколу 02.08.2025 ОСОБА_1 було повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, оскаржувана постанова була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 12.08.2025 рекомендованим листом. 27.08.2025 вказане повідомлення повернулося із зазначенням причини його невручення «за закінченням терміну зберігання».
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 (надалі – ІНФОРМАЦІЯ_8 /відповідач-2) 15.12.2025 надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що не переглядав оскаржувану постанову, тому є неналежним відповідачем у справі, просив у позові з цих підстав відмовити. 
Через підсистему Електронний суд від представника позивача адвоката Ємця А.Ю. 08.01.2026 надійшли додаткові пояснення у справі, у яких представник зазначив, що відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, центри рекрутингу Збройних Сил України, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Згідно з ч. 9 цієї ж статті Закону органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних. ІНФОРМАЦІЯ_9 був проінформований щодо актуальної адреси позивача, оскільки за кілька днів до винесення оскаржуваної постанови та протоколу, а саме, 24.05.2025 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за інше правопорушення. У протоколі від 24.05.2025 року зазначена актуальна адреса позивача: АДРЕСА_3 . Через 7 днів після складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачу була надіслана повістку на адресу у місті Івано-Франківську, де він ніколи не проживав та не зазначав цю адресу у військово облікових документах. Таким чином, відповідач-1 проявив службову недбалість, не актуалізувавши адресу позивача, внаслідок чого повістка була направлена на іншу адресу, де він не проживав, і як результат повістку він не отримав, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності. 
Представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 15.01.2026 надані до суду заперечення, у яких представник зазначила, що згідно з даними з реєстру Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (ЄІССС), які надійшли до бази даних АІКС ЄДРВ «Оберіг», 14.05.2025 року ОСОБА_1 змінив місце проживання та став на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим 01.06.2025 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 3715985 про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 09:00 годину 11 червня 2025 року та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу згідно даних з реєстру ЄІССС, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 . При складанні протоколу від 02.08.2025 № 746 громадянином ОСОБА_1 була зазначена адреса місця проживання, а саме, АДРЕСА_3 , що також підтверджується даними з реєстру ЄІССС. У відповідності до статті 285 КУпАП копія постанови була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 12.08.2025 на вказану ним адресу. Крім того, представник зазначила, що згідно бази даних АІКС ЄДРВ «Оберіг» станом на 01.06.2025 року ОСОБА_1 в порушення ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військово-облікові дані не уточнив. Уточнення військово-облікових даних відбулось 28.11.2025 через застосунок «Резерв+». Оскільки оскаржувана постанова винесена відповідачем-1 з дотриманням вимог закону, представник просила відмовити у задоволенні позову. 
Від представника позивача Ємця А.Ю. 21.01.2026 через підсистему Електронний суд надійшла відповідь на відзив, у якій представник зазначив, що з наданих відповідачем-1 документів вбачається, що станом на дату формування повістки, а саме, 01.06.2025, ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Натомість, повітка була направлена за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки позивач був позбавлений об`єктивної можливості отримати виклик та прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , винесена відповідачем-1 постанова є незаконною та підлягає скасуванню. 
У судове засідання 19.02.2026 учасники справи не з`явилися. 
Представник позивача адвокат Ємець А.Ю. просив розглядати справу за відсутності його та позивача. 
Відповідач-1 ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача-1. 
Відповідач-2 ІНФОРМАЦІЯ_8 у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розглядати справу за відсутності свого представника.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 02.08.2025 стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 солдатом ОСОБА_4 був складений протокол № 746 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Відповідно до вказаного протоколу 11 червня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 , про причини неявки не повідомив. 
Діяння ОСОБА_1 визначено як порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, та кваліфіковано за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а саме, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Протокол складено у присутності позивача. У протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 отримав другий примірник протоколу, у якому зазначена дата розгляду справи – 11.08.2025, що підтверджується його підписом. 
Кваліфікація діяння ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП суд вважає технічною опискою, оскільки діяння ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що відтворює диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Твердження представника позивача про непідписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення суд відхиляє, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього суду не надано, а наявний у протоколі підпис частково відтворює підпис ОСОБА_1 , наявний у військовому квитку серії НОМЕР_1 . 
До протоколу про адміністративне правопорушення від 02.08.2025 № 746 додана копія паспорту № НОМЕР_2 , засвідчена ОСОБА_1 , та копія повістки № 3715985. 
Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 11 серпня 2025 року була винесена постанова № 746 за справою про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. 
Згідно з постановою суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що під час загальної мобілізації військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , була направлена повістка № 3715985 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» про необхідність прибуття 11.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. 11.06.2025 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 
Згідно з приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі – КУпАП) ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 1-3 ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
ІНФОРМАЦІЯ_3 є територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, який відповідно до ст. 235 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, 210-1 Кодексу. 
Оскаржувану постанову винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 . 
Відповідно до частини 1 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В оскаржуваній постанові вказано, що позивачем порушено вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.
Відповідно до пункту 30 Порядку № 560 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Згідно з пунктом 30-1 Порядку № 560 кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код).
QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.
Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Пунктом 30-3 Порядку № 560 визначено, що у разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.
Відповідно до п. 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних. 
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Як вбачається з наданого відповідачем-1 витягу з автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи «Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» (надалі – АІКС ЄДРВ «Оберіг»), ОСОБА_1 14.05.2025 був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , а з 28 травня 2025 року адресою ОСОБА_1 в АІКС ЄДРВ «Оберіг» зазначена адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідно до положень вищевказаного Порядку № 560 на ім`я ОСОБА_1 01 червня 2025 року було сформовано повістку № 3715985 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повістка містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за № 0610257126903 з описом вкладення на адресу: АДРЕСА_1 . 
Копією конверту та довідки про причини повернення/досилання також підтверджується, що поштове відправлення № 0610257126903 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_1 . На довідці про причини повернення/досилання наявний відбиток «Укрпошта» із зазначенням дати 15.06.2025.
Виходячи з приписів п. 41 Порядку № 560, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, є:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Ураховуючи, що повістку № 3715985 надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку не на адресу його місця проживання, зазначену у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів станом на 01.06.2025, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не був належним чином сповіщений про необхідність його явки 15 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_11 у АДРЕСА_3 .
Крім того, суд бере до уваги, що належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. 
З копії конверту та довідки про причини повернення/досилання встановлено, що поштове відправлення № 0610257126903 повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата 15.06.2025. 
Ураховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про те, що днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання є 15 червня 2025 року, оскільки саме у цей день поштове відправлення № 0610257126903 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. 
Натомість, повісткою № 3715985, сформованою за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснено виклик ОСОБА_1 на 11 червня 2025 року на 09:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. 
Суд зауважує, що на поштовому відправленні № 0610257126903 відмітка про відсутність адресата проставлена 15 червня 2025 року, тобто через чотири дні після дати, яка була визначена для явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відтак, в розумінні п. 41 Порядку № 560 за умови направлення повістки за місцем проживання ОСОБА_1 , що зазначене в АІКС ЄДРВ «Оберіг», останній би вважався належно оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 15 червня 2025 року, тому не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 у оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_12 , 11 червня 2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. 
Таким чином, суд констатує, що оскільки ОСОБА_1 не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 11 червня 2025 року, ним не було порушено абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача-1 були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 і їх задоволення, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Разом з тим, позовні вимоги позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідача-2) не підлягають задоволенню з огляду на таке. 
В обґрунтування позовної вимоги до відповідача-2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.08.2025 № 746 позивач зазначив, що районний ТЦК та СП є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_13 , не має статусу юридичної особи, тому не може виступати стороною у справі. 
Суд зазначає, що оскаржувана постанова винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За приписами ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. 
Отже, незважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_13 , він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у даній справі. 
Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_7 не порушені права відповідача у правовідносинах, пов`язаних із винесенням ІНФОРМАЦІЯ_4 оскаржуваної постанови від 11.08.2025 № 746, суд доходить висновку, що у позові до ІНФОРМАЦІЯ_13 слід відмовити. 
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
З матеріалів справи встановлено, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Отже, з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань сплачений позивачем судовий збір. 
На час винесення рішення доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 132, 229, 241-246, 250, 286 КАС України, 

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ємець Артем Юрійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення від 11.08.2025 № 746 задовольнити частково. 
Визнати протиправною та скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення № 746, винесену 11.08.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити. 
У позові до ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 .

Суддя         У. В. Блажко