ЄУ № 712/10414/25
Провадження № 3/712/10/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Проньки В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 №406573 від 29.07.2025) про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є фізичною особою - підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №406573 від 29.07.2025, 29.07.2025 о 20 год. 03 хв. гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілемToyota FJ Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , (власник ОСОБА_1 ), по вул. Святотроїцька, при виїзді з двору будинку 50, не надав перевагу в русі автомобілю Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_2 , (власник ОСОБА_2 ), який рухався по вул. Святотроїцька в сторону вул. Гоголя, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушеннясправа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином про дату та час судового засідання повідомлений.
У судовому засіданні адвокат Ткачук-Коваленко О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини іншого учасника ДТП, ОСОБА_3 , який порушив вимоги Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події. При цьому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що він керував автомобілем Chevrolet з допустимою швидкістю руху (якою саме він не пам`ятає), перетнувши перехрестя вул. Шевченка. з вул. Святотроїцька, рухався у напрямку вул. Гоголя. За його словами, він побачив, як водій автомобіля Toyota, виїжджаючи з прибудинкової території за адресою Шевченка, 200, не надав йому перевагу в русі та почав виконувати маневр виїзду на проїзну частину назустріч його транспортному засобу. ОСОБА_3 зазначив, що натиснув на гальма та зробив усе можливе для уникнення зіткнення, проте внаслідок дій водія Toyota відбулося ДТП.
Представник потерпілого Руднічук Д.В. у судовому засіданні зазначив, що саме ОСОБА_1 є особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, на його переконання, останній допустив порушення вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП та її наслідками. При цьому представник потерпілого висловив незгоду з висновком судової експертизи від 12.12.2025 року, вказавши на його необґрунтованість, неповноту та наявність суперечностей з іншими матеріалами справи. У зв`язку з викладеним ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення повторної комісійної комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, потерпілого та його представника, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.
Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд, згідно з положеннями ст. ст. 280, 283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , йому інкримінується порушення вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з протоколом серії ЕПР 1 №406573 від 29.07.2025, 29.07.2025 о 20 год. 03 хв. гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілемToyota FJ Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , (власник ОСОБА_1 ), по вул. Святотроїцька, при виїзді з двору будинку 50, не надав перевагу в русі автомобілю Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_2 , (власник ОСОБА_2 ), який рухався по вул. Святотроїцька в сторону вул. Гоголя, та скоїв з ним зіткнення.
Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 10.2 ПДР України відповідно до якого водій виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги — велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
У письмових поясненнях ОСОБА_1 від 29.07.2025 зазначено, що він виїжджав з прилеглої території на свою смугу руху, переконавшись, що дорога вільна — за його словами, зустрічних автомобілів у полі зору не було. Після того, як він вже заїхав у свою смугу, відчув сильний удар у лівий бік, в результаті чого його автомобіль відкинуло назад. Також він зазначив, що, на його думку, водій іншого транспортного засобу (автомобіля Chevrolet) рухався на великій швидкості, переїжджаючи перехрестя на світлофорі, та виїхав на його смугу, скоївши зіткнення.
До протоколу додано схему місця ДТП від 29.07.2025, письмові пояснення ОСОБА_3 .. ОСОБА_1 від 29.07.2025, рапорт поліцейського взводу № 2 роти №1 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Гончарука М. від 30.07.2025, витяг щодо пошуку посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , відеозаписи.
Крім того, постановою суду від 06.10.2025 у дані справі призначено комплексну фототехнічну та автотехнічну експертизу, виконання якої доручено судовим експертам Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС.
16.12.2025 на виконання вищевказаної постанови надійшов висновок експерта №КСЕ-19/124-25/14829 від 12.12.2025.
Відповідно до висновку експерта у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій автомобіля Toyota FJ Cruiser (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, водій автомобіля Chevrolet Aveo (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_3 , повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху. Мінімальна швидкість руху автомобіля Chevrolet (номерний знак НОМЕР_2 ), згідно наданого відеозапису «Shevchenko-Svyatotroitsk, cam5_0_20250729200157 to 20250729200421», становила близько 69,12…74,88 км/год (72±2,88=69,12…74,88). В ситуації, що склалася на дорозі перед ДТП, в діях водія автомобіля Toyota FJ Cruiser (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається. Оскільки, за умов застосування своєчасного гальмування, водій автомобіля Chevrolet Aveo (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_3 , мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Toyota FJ Cruiser (номерний знак НОМЕР_1 ), тому в його діях вбачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортною пригодою.
Допитаний у судовому засіданні 16.02.2026 судовий експерт ОСОБА_5 підтвердив висновки, викладені у письмовому висновку експертизи, зокрема зазначив, що у діях водія автомобіля Toyota ОСОБА_1 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП, не встановлено. Експерт пояснив, що швидкість руху автомобіля Chevrolet, під керуванням ОСОБА_3 , визначалась на підставі відеозапису, наданого у його розпорядження, та становила 69,12…74,88 км/год, при цьому не виключив, що фактична швидкість могла бути більшою з огляду на значну відстань розташування камер відеоспостереження. Щодо розрахунку зупиночного шляху автомобіля Chevrolet експерт зазначив, що при застосуванні загальноприйнятої розрахункової формули з використанням сталого коефіцієнта сповільнення (g) у висновку було помилково вказано на сухе асфальтобетонне покриття, однак навіть за умови мокрого дорожнього покриття (як зазначено у постанові про призначення експертизи) отримані розрахункові показники істотно не змінилися б та не вплинули б на кінцеві висновки експертизи.
Оцінивши доводи представника потерпілого Руднічука Д.В. про необхідність призначення повторної комісійної комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. 251, 252, 280 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин у їх сукупності.
Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» та загальними засадами призначення повторної експертизи, така експертиза призначається у разі, якщо висновок експерта є необґрунтованим, неповним, суперечливим або викликає обґрунтовані сумніви у його правильності.
Як убачається з матеріалів справи, постановою суду від 06.10.2025 було призначено комплексну фототехнічну та автотехнічну експертизу, виконання якої доручено експертам Черкаського НДЕКЦ МВС. Висновок експерта № КСЕ-19/124-25/14829 від 12.12.2025 містить детальний опис досліджених матеріалів, методику проведення розрахунків, аналіз відеозапису та технічне обґрунтування зроблених висновків.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_5 надав вичерпні пояснення щодо застосованих методик, вихідних даних та отриманих результатів, відповів на поставлені сторонами запитання. Під час допиту не встановлено обставин, які б свідчили про неповноту дослідження, порушення методики проведення експертизи або наявність внутрішніх суперечностей у висновку.
Доводи представника потерпілого зводяться фактично до незгоди з висновками експерта, однак така незгода сама по собі не є підставою для призначення повторної експертизи, якщо відсутні об`єктивні дані, що ставлять під сумнів її правильність чи обґрунтованість.
З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для призначення повторної комісійної комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи.
У зв`язку з вище викладеним, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання представника потерпілого Руднічука Д.В. про призначення повторної експертизи — відмовити.
Таким чином, суд вживав усіх передбачених законом заходів для забезпечення повного, об`єктивного і всебічного розгляду справи.
Будь – яких інших доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 до суду не надано.
Отже, у діях ОСОБА_1 не вбачається порушення вимог Правил дорожнього руху України, зокрема п. 10.2 ПДР, оскільки на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, у тому числі висновку комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи та пояснень судового експерта, встановлено, що невідповідностей вимогам ПДР, які б перебували у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, у його діях не встановлено. За таких обставин дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, матеріалами справи вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не підтверджена, будь-яких інших доказів вини правопорушника суду не надано, тому в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).
У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч.1 п. 3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виносить постанову про закриття справи.
За встановлених у судовому засіданні обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку iз відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя: В.В. Пронька