ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року	Львів	Справа № 309/2936/25 пров. № А/857/50550/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Онишкевича Т.В.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2025 року про залишення позову без розгляду (головуючий суддя: Волощук О.Я., місце ухвалення - м. Хуст) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , 12.08.2025 звернувся з позовом до суду, в якому просив скасувати постанову від 18.04.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі за відсутністю події/складу правопорушення.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2025 року визнано неповажними причини пропуску позивачем строку на звернення до суду із позовом на постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2025 та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку.
Залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2025.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не враховано, що він з серпня 2021 року перебуває за межами України, тому фізично не міг отримати повістки чи іншого повідомлення від ТЦК. Вказує, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 12.07.2025 після відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що відмова у поновленні строку порушує його право на судовий захист, гарантоване Конституцією України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Відповідачем, 19.01.2026 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.
Позивач, 19.01.2026 подав письмові пояснення, в яких просив скасувати постанову від 18.04.2025.
Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд апеляційної інстанції, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України здійснює розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що про оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2025 позивач дізнався 12.07.2025 після відкриття виконавчого провадження.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав адміністративний позов з пропущенням встановленого строку звернення до адміністративного суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, предметом спору є постанова від 18.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Частиною 1 статті 118 КАС України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом
Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Статтею 286 КАС України, передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому процесуальним законом, з урахуванням особливостей визначених ст. 286 КАС України, і суд не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав, з урахуванням визначених цією статтею строків оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).
Частиною 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ч. 3 ст. 123 КАС України, передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Аналіз вказаної норми процесуального права, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що після відкриття провадження у справі у суду першої інстанції наявна можливість залишити позов без розгляду, за умови, що позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у адміністративній справі.
Водночас, позивачем при поданні позову 12.08.2025 подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, в якому вказав, що йому стало відомо про оскаржувану постанову 12.07.2025 після відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваної постанови, а тому саме з цієї дати розпочався строк на її оскарження.
Аналогічні підстави для поновлення строку звернення до суду, зазначені позивачем і в апеляційній скарзі.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом 12.08.2025.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, оскільки про оскаржувану постанову позивач дізнався 12.07.2025, а звернення до суду реалізоване позивачем лише 12.08.2025, тобто з пропуском десятиденного строку, який передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.
Щодо покликання позивача, що строк звернення до суду пропущено у зв`язку з перебування за кордоном, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, оскільки перебування позивача за кордоном не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду та не є об`єктивно непереборною обставиною, яка не залежить від волевиявлення особи, що звертається до суду, так як позивач дізнавшись про оскаржувану постанову 12.07.2025, не був позбавлений можливості її оскаржити, як засобами поштового зв`язку, так і засобами електронного зв`язку.
Стосовно поданого позивачем документу під назвою «POTVRZENI» (а. с. 38, 55), то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати йому правову оцінку, оскільки цей документ складений іноземною мовою та перекладу до матеріалів справи не додано.
Отже, позивачем не наведено поважних підстав для поновлення строку звернення до суду та у зв`язку з чим звернення до суду з позовною заявою у цій справі стало можливим лише 12.08.2025.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні позову, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Таким чином, учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, у контексті наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки вказані підстави не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції правильно висновував про залишення позову без розгляду, так як позивач не навів об`єктивних підстав, які б унеможливили його звернення до суду в межах установленого строку звернення до суду у спірних правовідносинах.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, якими мотивоване судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 286, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2025 року про залишення позову без розгляду у справі № 309/2936/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	Т. В. Онишкевич