МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2026 р.  	№ 400/1459/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-272 Кодексу адміністративного судочинства України, з викликом сторін адміністративну справу
за позовом	ІНФОРМАЦІЯ_1 , , 	
до відповідача	Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, , 	
про	визнання відмови протиправною; скасування постанови від 02.12.2025 ВП № 79472957,	

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2026 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – позивач) до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління юстиції України (далі – відповідач) про:
визнання протиправною відмову відповідача від 29.01.2026 № 10681;
скасування постанови головного державного виконавця відповідача від 02.12.2025 у виконавчому провадженні № 79472957 про накладення штрафу (повторного).

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова від 02.12.2025 про накладення штрафу, яка винесена у межах виконавчого провадження № 79472957, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач вчинив усі можливі дії в межах наданих повноважень, задля можливості проведення виплати грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 , яке нараховано під час виконання рішення суду у справі № 400/2523/25.
У відзиві на позовну заяву від 26.02.2026 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити у повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що виконавче провадження №7 9472957 було відкрито за заявою ОСОБА_1 та оригіналу виконавчого документу, а саме: виконавчого листа № 400/2523/25, виданого 16.10.2025 Миколаївським окружним адміністративним судом. Протягом 10 робочих днів з дня отримання вищевказаної постанови позивач рішення суду не виконав. Постанова державного виконавця про накладання штрафу від 14.11.2025 ВП № 79472957 була направлена на адресу позивача, яку він згідно з трекінгу поштового відправлення № R067039564103 отримав 18.11.2025. Станом на 02.12.2025 позивач рішення суду не виконав. У позовній заяві позивач сам підтвердив вказаний факт. Тому постанова відповідача від 02.12.2025 у ВП № 79472957 про накладення на позивача штрафу у подвійному розмірі за повторне невиконання ним рішення суду без поважних причин є правомірною.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
17.02.2026 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі № 400/1459/26, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених статтями 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ та про призначення судового засідання на 10.03.2026.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
30.10.2025 відповідач відкрив виконавче провадження № 79472957 з примусового виконання виконавчого листа № 400/2523/25, виданого 16.10.2025 Миколаївським окружним адміністративним судом, про зобов`язання позивача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 19.05.2023, виходячи з розмірів посадового окладу, які повинні обчислюватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 гривні, та розмірів окладу за військовим званням, які повинні обчислюватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2102 гривні (за період з 29.01.2020 по 31.12.2020), 2270 гривень (за період з 01.01.2021 по 31.12.2021), 2481 гривень (за період з 01.01.2022 по 31.12.2022), 2684 гривень (за період з 01.01.2023 по 19.05.2023) гривень на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМ України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Також у постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2025 № 79472957 зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
07.11.2025 на адресу відповідача надійшов лист позивач від 07.11.2025 № 802/11357, в якому повідомив про неможливість виконати рішення суду у зв`язку з тим, що він не є розпорядником бюджетних коштів та не має на казначейському рахунку окремих коштів для здійснення відповідних виплат.
14.11.2025 у межах вказаного виконавчого провадження відповідач прийняв постанову про накладення штрафу, яким за невиконання рішення суду без поважних причин на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн, а 02.12.2025 – постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200,00 грн, яку позивач отримав 08.12.2025, що підтверджується списком згрупованих відправлень «Рекомендований лист» від 05.12.2025 № 35065742 та трекінгом поштового відправлення № R067051993095.
Не погоджуючись із правомірністю постанов від 14.11.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з відповідним позовом.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2026 у справі № 400/12575/25 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2025 скасовано, позов позивача до відповідача задоволено, визнано протиправною і скасовано постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.11.2025 ВП № 79472957, якою накладено штраф у розмірі 5100,00 гривні.
12.01.2026 позивач подав начальнику Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву, в якій просив скасувати постанову державного виконавця від 02.12.2025 у ВП № 79472957 про накладення штрафу.
Листом від 29.01.2026 № 10681 відповідач відмовив у задоволенні вищенаведеної заяви позивача відмовлено.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частин першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, – протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Абзацом першим частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника – фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб – 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника – юридичну особу – 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (частина п`ята статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Суд встановив, що 02.12.2025 головний державний виконавець відповідача прийняв у виконавчому провадженні № 79472957 постанову про накладення на позивача за повторне невиконання без поважних причин рішення штрафу в розмірі 10200,00 гривні.
Згідно зі списком згрупованих відправлень «Рекомендований лист» від 05.12.2025 № 35065742 та трекінгом поштового відправлення № R067051993095 позивач отримав вищевказану постанову 08.12.2025.
Відтак строк для її оскарження як в адміністративному, так і в судовому порядку сплив 18.12.2025.
Натомість позивач подав начальнику Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про скасування постанови державного виконавця від 02.12.2025 ВП № 79472957 про накладення штрафу лише 12.01.2026, тобто через 25 днів з дня спливу строків для подання такої скарги, встановленої частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у скасуванні оскаржуваної постанови, про що йому було повідомлено листом від 29.01.2026 № 10681.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 139, 241-246, 268, 269, 271, 272, 287, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління юстиції України відмовити повністю.
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
5. Учасники справи:
позивач: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 );
відповідач: Центральний відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Артилерійська, 18, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001, код ЄДРПОУ 35065742).
6. Поний текст рішення суду складений 10.03.2026.

Суддя В.Г.Ярощук