Справа № 758/18279/25 
Категорія  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - ТОВ «Свеа Фінанс») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Зазначав, що 19.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 28605, відповідно до якого стягнуто з нього на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму заборгованості у розмірі 50 424 грн. 47 коп.
16.10.2020 на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишеним А.М. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму заборгованості у розмірі 50 424 грн. 47 коп.
22.02.2021 на підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишеним А.М. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму заборгованості у розмірі 50 424 грн. 47 коп.
Разом з тим, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Відповідачем не було надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.
Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 28605, вчинений 19.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором № 2017060622058 від 06.06.2017 у розмірі 50 424 грн. 47 коп.
Крім того, просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 грн.
Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 25.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник ТОВ «Свеа Фінанс» Владко Р.О. подав заяву про визнання позову.
Крім того, у вказаній заяві просив відмовити у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що 19.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 28605 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за кредитним договором № 2017060622058 від 06.06.2017 за період з 03.12.2019 по 22.06.2020 у розмірі 50 424 грн. 47 коп., яка складається з: 24 186 грн. 77 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 25 737 грн. 70 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 500 грн. 
16.10.2020 на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишеним А.М. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму заборгованості у розмірі 50 424 грн. 47 коп.
22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишеним А.М. було повернено виконавчий документ стягувачу за виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_2.
18.02.2021 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишена А.М. із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. № 28605 від 19.08.2020.
22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. № 28605 від 19.08.2020 було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» суму заборгованості у розмірі 50 424 грн. 47 коп.
Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Оскільки представник відповідача ТОВ «Свеа Фінанс» на адресу суду подав заяву, у якій вказав на те, що визнає позов у частині вимог про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частинами 1-4 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
На обґрунтування вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги № 20/10-25 від 20.10.2025; прибуткового касового ордеру № 53 та квитанції до прибуткового касового ордеру № 53 від 28.10.2025; акту до договору про надання правничої допомоги № 20/10-25 від 20.10.2025.
Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Заперечуючи проти суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. представник відповідача вказав на те, що сума витрат є завищеною, необґрунтованою, не співмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі№ 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Із змісту правової позиції Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22 вбачається, що при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Так, відповідно до п. 269 рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) суд зазначає, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
Суд, ураховуючи складність справи, те, що розгляд справи відбувся у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та виконані адвокатом позивача роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для позивача та відповідача дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат у розмірі 1 000 грн.
Разом з тим, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу - 8 000 грн., є неспівмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих послуг та виконаних робіт.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 139, 141, 142, 206, 259, 265, 353, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 37616221), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, оф. 215, реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер та серія паспорта - невідомі), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Яцишин Андрій Миколайович ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер та серія паспорта - невідомі), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 28605 від 19.08.2020 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» за кредитним договором № 2017060622058 від 06.06.2017 за період з 03.12.2019 по 22.06.2020 у розмірі 50 424 грн. 47 коп.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення - 31.03.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	С. С. Захарчук