Справа №4816/541/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - 	
Номер провадження 23-з/816/19/26 	Суддя-доповідач Бондар В. Б. 	
Категорія  172-6 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

23 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Бондар В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , з метою визначення підсудності, -
В С Т А Н О В И В:
До Сумського апеляційного суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення від Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (порушення вимог фінансового контролю).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №131/2026 від 14 квітня 2026 року, ОСОБА_1 , будучи присяжним Роменського міськрайонного суду Сумської області, несвоєчасно, а саме 31 жовтня 2025 року, подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. Дії особи кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП як недотримання зобов`язань фінансового контролю, передбаченого ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ч. 4 ст. 124 Конституції України, народ бере участь у здійсненні правосуддя через присяжних. Згідно зі статтями 63, 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», присяжним є особа, яка за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею. У період виконання своїх обов`язків присяжні наділені всіма правами професійного судді та користуються гарантіями незалежності.
Статус присяжного як суб`єкта декларування підтверджується нормами Закону України «Про запобігання корупції», оскільки ці особи реалізують публічно-владні функції держави у сфері правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа має розглядатися за місцем вчинення правопорушення – тобто у Роменському міськрайонному суді Сумської області. Проте, факт перебування ОСОБА_1 у списку присяжних саме цього суду є обставиною, що унеможливлює розгляд даної справи вказаним судом з огляду на необхідність забезпечення об`єктивної безсторонності правосуддя.
Апеляційний суд констатує, що Кодекс України про адміністративні правопорушення містить обмежене регулювання питань зміни підсудності. Частина 3 ст. 257 КУпАП передбачає передачу справи до суду вищої інстанції лише у разі, якщо правопорушником є службова особа, яка працює в «апараті суду».
З урахуванням правової природи діяльності присяжного, останній, хоча й не обіймає посаду в апараті суду, перебуває у стані виконання публічних функцій із здійснення правосуддя саме у складі Роменського міськрайонного суду Сумської області. Правовий зв`язок особи із зазначеною установою підтверджується виплатою винагороди за рахунок коштів державного бюджету, виділених на забезпечення діяльності цього суду, та участю присяжного у вирішенні справ і ухваленні судових рішень іменем України спільно з професійними суддями.
Відповідно до принципу правової визначеності та практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Єлоєв проти України», «Мироненко і Мартенко проти України»), правосуддя повинно не тільки здійснюватися, а й виглядати таким, що здійснюється безсторонньо. Застосування критерію «стороннього спостерігача» унеможливлює розгляд справи суддями тієї самої судової установи, до складу якої як присяжний залучається особа, щодо якої складено протокол.
Апеляційний суд констатує наявність прогалини у законодавчому регулюванні процедури зміни територіальної підсудності у справах про адміністративні правопорушення стосовно присяжних. Чинний КУпАП не містить прямої норми, яка б регламентувала порядок передачі справи до іншого суду за умови специфічного статусу суб`єкта правопорушення як присяжного.
Вирішуючи питання подолання зазначеної прогалини, суд керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11. Велика Палата наголошує, що «закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець... не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути» (пункт 78). У зв`язку з цим, «суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні» (пункт 79).Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. При цьому, як зауважила Велика Палата, «відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії» (пункт 82), оскільки саме це дає змогу ухвалити справедливе рішення (пункт 81).Беручи до уваги, що адміністративне правопорушення за своєю природою та гарантіями захисту прав особи є наближеним до кримінального обвинувачення (Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 № 10-рп/2011), апеляційний суд вважає за необхідне застосувати за аналогією норми статті 34 Кримінального процесуального кодексу України.
Застосовуючи аналогію закону (ст. 34 КПК України) до провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи Роменським міськрайонним судом Сумської області з метою усунення будь-яких сумнівів у безсторонності суду.
Направлення справи до іншого суду забезпечить дотримання прав ОСОБА_1 на справедливий суд, гарантованих ст. 6 Конвенції. Найбільш оптимальним варіантом, враховуючи географічне розташування та необхідність дотримання розумних строків розгляду, є Липоводолинський районний суд Сумської області.

Керуючись статтями 7, 21, 34 КПК України (в порядку аналогії), статтями 221, 257, 276 КУпАП, статтею 124 Конституції України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визначити підсудність справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за Липоводолинським районним судом Сумської області.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення направити до Липоводолинського районного суду Сумської області для розгляду по суті.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	  В. Б. Бондар