Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року Справа№200/1652/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Малькевич Наталія Володимирівна (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063, 88000 Закарпатська обл.., м. Ужгород пл.. Народна, 4) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.02.2026 № 112850005817 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до положень п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та відповідно Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020; зобов`язання Головного управлення Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 19.02.2026 відповідно до положень п. а ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та відповідно Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1 р/2020 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.09.1991 по 16.05.1994, з 17.05.1994 по 30.06.1994, з 01.07.1994 по 01.08.1994, з 02.08.1994 по 06.09.1994, з 07.09.1994 по 30.11.1994, з 01.12.1994 по 19.03.1995, з 20.03.1995 по 19.04.1995, з 20.04.1995 по 02.06.1995, та до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 17.05.1994 по 30.06.1994, з 01.07.1994 по 01.08.1994, з 07.09.1994 по 30.11.1994, з 20.03.1995 по 19.04.1995, з 27.06.1995 по 09.11.1995, з 28.11.1995 по 13.01.1998 (військова служба), з 06.02.1998 по 09.10.2000, з 26.01.2011 по 13.08.2014.
В обґрунтування зазначено, що позивач на момент звернення досяг віку 49 років 11 місяців. Вважає наявним право на призначення пенсії в силу норм Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного суду України № 1-р/2020. Наявний як страховий так і пільговий стаж підтверджено записами у трудовій книжці.
На підтвердження сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн надана квитанція від 06.03.2026.
11 березня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі призначено розгляд справи за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано відзив, в якому зазначено, що управлінням здійснено розгляд заяви позивача про призначення пенсії. За результатом розгляду прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового та пільгового стажу. За даними пенсійної справи пільговий стаж роботи згідно постанови №202 підземної роботи становить 05 років 09 місяців 03 дні. До страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_3 із 01.09.1991 по 02.06.1995, оскільки ПІБ заявника в дипломі, а саме прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 ; та періоди трудової діяльності згідно трудової книжки від 01.07.1995р. із 17.05.1994 по 30.06.1994, із 01.07.1994 по 01.08.1994, із 07.09.1994 по 30.11.1994, та із 20.03.1995 по 19.04.1995, оскільки періоди роботи не відповідають даті відкриття трудової книжки. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. 
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.
17 лютого 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 27.02.2026 №112850005817 згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи. Встановлено, що вік заявника 49 років 11 місяців, страховий стаж становить 19 років 7 місяців 6 днів, стаж з урахуванням кратності – 24 роки 4 місяці 29 дні, пільговий стаж згідно Постанови №202 роботи підземні – 5 років 9 місяців 3 дні.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_3 із 01.09.1991 по 02.06.1995, оскільки ПІБ заявника в дипломі, а саме прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 ; та періоди трудової діяльності згідно трудової книжки від 01.07.1995 із 17.05.1994 по 30.06.1994, із 01.07.1994 по 01.08.1994, із 07.09.1994 по 30.11.1994, та із 20.03.1995 по 19.04.1995, оскільки періоди роботи не відповідають даті відкриття трудової книжки.
Позивач, не погодившись з відмовою у призначенні пільгової пенсії за віком звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Згідно із п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що право на передбачену п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV пенсію мають чоловіки після досягнення 50 років та за наявності відповідного страхового та пільгового стажів.
Так, трудова книжка, що видана на ім`я « ОСОБА_4 (мова оригіналу)», 1976 р.н. містить відомості про наступні періоди його трудової діяльності:
№1 – 17.05.1994 – про прийняття на шахту учнем гірничого підземного з повним робочим днем, Шахта №13-бис Виробничого об`єднання «Советскуголь» ,
№2 – 15.06.1994 – про переведення гірничим підземним з повним робочим днем в шахті,
№3 – 30.06.1994 – про звільнення,
№4 – 01.07.1994 – про прийняття в шахту гірничим підземним з повним робочим днем в шахті, Шахта №13-бис Виробничого об`єднання «Советскуголь», 
№5 – 01.08.1994 – про звільнення,
№6 – 07.09.1994 – про прийняття на шахту учнем гірничого очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті, Шахта №13-бис Виробничого об`єднання «Советскуголь»,
№7 – 11.11.1994 – про переведення гірничим очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті,
№8 - 30.11.1994 – про звільнення,
№9 – 20.03.1995 – про прийняття в шахту гірничим очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті, Шахта №13-бис Виробничого об`єднання «Советскуголь»,
№10 – 19.04.1995 – про звільнення,
№11 – 01.09.1991 – 02.06.1995 – навчання в Донецькому гірничому технікумі (ЗК №021171),
№12 – 27.06.1995 – про прийняття в шахту гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, Шахта №13-бис Виробничого об`єднання «Советскуголь»,
№13 – 09.11.1995 – про звільнення у зв`язку із призовом в армію,
№14 – 28.11.1995 – 13.01.1998 – військова служба в ЗСУ,
№15 – 06.02.1998 – про прийняття в шахту гірничим майстром з повним робочим днем в шахті, ДВАТ шахта ім.С.М. Кірова,
№16 – 09.10.2000 – про звільнення,
№26 – 26.01.2011 про прийняття гірничим очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті, ВП «Шахта імені Олександра Олександровича Скочинського» ДП ДВЕК,
№27 – 17.05.2011 – про переведення майстром гірничим підземним з повним робочим днем в шахті,
№29 – 13.08.2014 – про звільнення.
Відповідно до довідки РС-право станом на 19.02.2026 періоди трудової діяльності (та інші) були зараховані до страхового стажу позивача наступним чином (в межах спірних правовідносин):
з 27.06.1995 по 09.11.1995 (гірничий майстер підземний),
з 28.11.1995 по 13.01.1998 (військова служба),
з 06.02.1998 по 09.10.2000 (гірничий майстер підземний),
з 26.01.2011 по 13.08.2014 (гірничий очисного забою, майстер гірничий підземний),
не зараховано а ні страхового стажу, а ні до пільгового стажу періоди:
з 01.09.1991 по 16.05.1994 (навчання в технікумі),
з 17.05.1994 по 30.06.1994 (учень гірничого підземного, гірничий підземний),
з 01.07.1994 по 01.08.1994 (гірничий підземний),
з 02.08.1994 по 06.09.1994 (навчання в технікумі),
з 07.09.1994 по 30.11.1994 (учень гірничого очисного забою, гірничий очисного забою),
з 01.12.1994 по 19.03.1995 (навчання в технікумі),
з 20.03.1995 по 19.04.1995 (гірничий очисного забою), 
з 20.04.1995 по 02.06.1995 (навчання в технікумі).
На підтвердження навчання за спеціальністю «Технологія відкритої та підземної розробки родовищ корисних копалин», професія «гірничий технік» надано диплом від 02.06.1995 серії НОМЕР_3 , реєстраційний №18801, що виданий Донецьким гірничим технікумом імені Є.Т. Абакумова на ім`я «Семенова» Олександра Миколайовича.
Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.02.2026 відмолено позивачу у зарахуванні навчання згідно диплому НОМЕР_3 із 01.09.1991 по 02.06.1995, оскільки ПІБ заявника в дипломі, а саме прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 .
Дослідивши зміст диплому НОМЕР_3 , судом встановлено, що прізвище прописано як « ОСОБА_5 », а згідно паспортних даних, прізвище позивача – « ОСОБА_6 ». 
Разом з цим, наявна розбіжність не є підставою для відмови у зарахуванні періоду навчання до страхового стажу з огляду на таке.
Суд зауважує, що документ про освіту виготовляється на відповідному бланку та заповнюється відповідальною особою учбового закладу. В цьому випадку на особу – здобувача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його дипломі; неналежне заповнення диплому про отриману освіту з вини адміністрації учбового закладу не може бути підставою для позбавлення позивача права на зарахування періоду навчання до страхового стажу.
Під час розгляду справи встановлено, що позивачем подана трудова книжка яка містить запис №11 про період навчання в Донецькому гірничому технікумі (ЗК №021171), а саме з 01.09.1991 по 02.06.1995.
Станом час заповнення трудової книжки позивача, була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58.
Відповідно до п.п. б пункту 2.19 Інструкції до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо).
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка
Отже, оскільки відомості про навчання (зокрема період навчання, номер диплома) також наявні в трудовій книжці позивача, суд дійшов висновку, що період навчання з 01.09.1991 по 02.06.1995 підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Також, судом встановлено, що під час навчання позивач працював у Шахті №13-бис Виробничого об`єднання «Советскуголь» та виконував наступні роботи:
з 17.05.1994 по 30.06.1994 - учень гірничого підземного, гірничий підземний,
з 01.07.1994 по 01.08.1994 - гірничий підземний,
з 07.09.1994 по 30.11.1994 - учень гірничого очисного забою, гірничий очисного забою,
з 20.03.1995 по 19.04.1995 - гірничий очисного забою.
Разом з цим, періоди цієї трудової діяльності не зараховані до стажу роботи, оскільки не відповідають даті відкриття трудової книжки (01.07.1995).
Дослідивши записи у трудовій книжці, судом встановлено, що дійсно на титульній сторінці трудової книжки позивача зазначена дата заповнення «01.07.1995», при цьому перший запис про роботу зроблено датою «17.05.1994», що передує даті заповнення.
Однак, за позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці; неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Окрім того, Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №677/831/17 зазначив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
В контексті обставин цієї справи та доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, покладених ним в основу свого рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, суд враховує й те, що за частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
У даному випадку судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів звернення до відповідних підприємств, установ та організацій з метою надання необхідних додаткових документів, а також здійснення відповідної перевірки достовірності поданих позивачем та відображених у його трудовій книжці відомостей щодо періодів роботи у Шахті №13-бис Виробничого об`єднання «Советскуголь».
Суд зазначає, що хоча й витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, однак перекладання обов`язку доказування, надання відомостей на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може слугувати умовою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, зокрема виплати пенсії у належному розмірі з урахуванням його трудового та пільгового стажів.
Суд звертає увагу, що посади, на яких працював позивач у спірні періоди, а саме «гірничий підземний», «гірничий очисного забою», «майстер гірничий» віднесено до розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, а також до розділу «Гірничі роботи» Списку N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162.
В трудовій книжці наявні записи про те, що в періоди з 17.05.1994 по 30.06.1994, з 01.07.1994 по 01.08.1994, з 07.09.1994 по 30.11.1994, з 20.03.1995 по 19.04.1995, з 27.06.1995 по 09.11.1995 позивач працював повний робочий день під землею.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що пенсійний орган протиправно не врахував вищезазначені періоди до пільгового стажу позивача посилаючись на виявленні недоліки заповнення трудової книжки, а саме в частині визначення дати заповнення, яка передує даті первинного запису прийняття на роботу, без урахування усіх обставин
Щодо зарахування періоду навчання до пільгового стажу, суд зазначає таке.
За приписами ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особо влаштовується на роботу саме за набутою професією.
Судом встановлено, що позивач після навчання в Донецькому гірничому технікумі імені Є.Т. Абакумова (період навчання з 01.09.1991 по 02.06.1995, професія «гірничий технік») з 27.06.1995 був працевлаштований в Шахті №13-бис ВО «Советськвуголь» на посаду гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею. Враховуючи те, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, при цьому така робота дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 (пост.202), суд дійшов висновку, що періоди навчання з 01.09.1991 по 16.05.1994, з 02.08.1994 по 06.09.1994, з 01.12.1994 по 19.03.1995, з 20.04.1995 по 02.06.1995 також підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1 (пост.202). 
Щодо періоду військової служби (з 28.11.1995 по 13.01.1998).
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач до служби в армії перебував у трудових відносинах із шахтою №13-бис ВО «Советскуголь» на посаді гірничого майстра підземного та був звільнений у зв`язку із призовом на військову службу. Після закінчення військової служби, а саме з 06.02.1998 був прийнятий в ДВАТ шахта ім.С.М. Кірова на посаду гірничого майстра підземного. Ця посада включена до списку робіт N 1 на підземних роботах з особливо шкідливими і шкідливими умовами праці та дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах в разі досягнення пенсійного віку і наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно із пунктом «в» абзацу 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також військова служба.
Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
А згідно з абз. 2 ч. 1ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.
Відповідно до роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України за № 2 від 26.03.1993 стаж перебування на військовій службі підлягає зарахуванню в стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, якщо на момент призову на військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачає пільги.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено у включенні до пільгового стажу за списком N 1 час проходження військової служби у період з 28.11.1995 по 13.01.1998, оскільки стаж перебування на військовій службі підлягає зарахуванню в стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, якщо на момент призиву на військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачає пільги.
Щодо періоду роботи з 06.02.1998 по 09.10.2000, з 26.01.2011 по 13.08.2014 суд зазначає таке.
Спірне рішення не місить мотивів відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 06.02.1998 по 09.10.2000, з 26.01.2011 по 13.08.2014. Такі періоди згідно розрахунку стажу зараховані лише до страхового стажу.
Однак посади, на яких працював позивача «гірничий майстер підземний», «гірничий очисного забою» віднесено до розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, а також до розділу «Гірничі роботи» Списку N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36.
В трудовій книжці наявні записи про те, що в періоди з 06.02.1998 по 09.10.2000, з 26.01.2011 по 13.08.2014 позивач працював повний робочий день під землею.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що пенсійний орган протиправно не врахував вищезазначені періоди до пільгового стажу позивача.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку що під час прийняття рішення від 27.02.2026 №112850005817 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, адже не зарахувало до страхового стажу та до пільгового стажу відповідні періоди роботи, навчання, військової служби у зв`язку з чим. Отже, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
При обранні належного способу захисту, суд враховує, що записами трудової книжки підтверджено, що до пільгового стажу (Список 1, роботи підземні, професії за постановою №202) позивача повинні зараховуватися періоди:
з 01.09.1991 по 16.05.1994 (навчання в технікумі),
з 17.05.1994 по 30.06.1994 (учень гірничого підземного, гірничий підземний),
з 01.07.1994 по 01.08.1994 (гірничий підземний),
з 02.08.1994 по 06.09.1994 (навчання в технікумі),
з 07.09.1994 по 30.11.1994 (учень гірничого очисного забою, гірничий очисного забою),
з 01.12.1994 по 19.03.1995 (навчання в технікумі)
з 20.03.1995 по 19.04.1995 (гірничий очисного забою), 
з 20.04.1995 по 02.06.1995 (навчання в технікумі),
з 27.06.1995 по 09.11.1995 (гірничий майстер підземний),
з 28.11.1995 по 13.01.1998 (військова служба),
з 06.02.1998 по 09.10.2000 (гірничий майстер підземний),
з 26.01.2011 по 13.08.2014 (гірничий очисного забою, майстер гірничий підземний),
в т.ч. як працівника провідних професій: «учень гірника очисного забою», «гірничий очисного забою»:
з 07.09.1994 по 30.11.1994, 
з 20.03.1995 по 19.04.1995, 
з 26.01.2011 по 17.05.2011.
Щодо визначення умов за якими позивач набуде право на призначення пенсії суд зазначає таке.
Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пункту а частини першої статті 13 Закону № 1788-XII, в редакції до 01.04.2015, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
З 01.04.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, яким також внесені зміні до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» викладено в новій редакції, зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Конституційний Суд України 23.01.2020 за результатами розгляду справи № 1-5/2018 (746/15) прийняв рішення № 1-р/2020 та вирішив таке:
- визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти б-г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII;
- стаття 13, частина друга статті 14, пункти б-г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти б-г статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV- з іншого в частині стажу роботи чоловіків. Перший із цих законів визначав загальний стаж на рівні 25 років, тоді як другий – 20 років.
Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному.
Велика Палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону № 1058-ІV. Під час ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).
Пунктом 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Враховуючи те, що на дату звернення позивачу виповнилось 49 років 11 місяців (при необхідному віці 50 років), що свідчить про дотримання умов, які передбачають звернення не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, позивач буде мати право на призначення пенсії за умови стажу роботи на менше 20 років, з яких не менше 10 років на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
З метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 19.02.2026 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII) з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) із зарахуванням до страхового стажу періоду з 01.09.1991 по 02.06.1995, до підземного пільгового стажу (Список №1, Список затверджений Постановою №202 від 31 березня 1994 року) періодів з 01.09.1991 по 16.05.1994, з 17.05.1994 по 30.06.1994, з 01.07.1994 по 01.08.1994, з 02.08.1994 по 06.09.1994, з 07.09.1994 по 30.11.1994 (провідна професія), з 01.12.1994 по 19.03.1995, з 20.03.1995 по 19.04.1995 (провідна професія), з 20.04.1995 по 02.06.1995, з 27.06.1995 по 09.11.1995, з 28.11.1995 по 13.01.1998, з 06.02.1998 по 09.10.2000, з 26.01.2011 по 17.05.2011 (провідна професія), з 18.05.2011 по 13.08.2014.
Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволенні, оскільки скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії, а вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача, судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5-14, 19-22, 72-78, 94, 132-143, 159-165, 241-247, 255, 295-297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 27.02.2026 № 112850005817. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063, 88000 Закарпатська обл.., м. Ужгород пл.. Народна, 4) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) від 19.02.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII) з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) із зарахуванням до страхового стажу періоду з 01.09.1991 по 02.06.1995, та до пільгового підземного стажу (Список №1, Список затверджений Постановою №202) періодів з 01.09.1991 по 16.05.1994, з 17.05.1994 по 30.06.1994, з 01.07.1994 по 01.08.1994, з 02.08.1994 по 06.09.1994, з 07.09.1994 по 30.11.1994 (провідна професія), з 01.12.1994 по 19.03.1995, з 20.03.1995 по 19.04.1995 (провідна професія), з 20.04.1995 по 02.06.1995, з 27.06.1995 по 09.11.1995, з 28.11.1995 по 13.01.1998, з 06.02.1998 по 09.10.2000, з 26.01.2011 по 17.05.2011 (провідна професія), з 18.05.2011 по 13.08.2014.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ 20453063, 88000 Закарпатська обл.., м. Ужгород пл.. Народна, 4) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош