Номер провадження: 22-ц/813/4367/26 
Справа № 501/654/25
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 
на рішення Чорноморського міського суду Одеської області від 28 травня 2025 року, ухвалене Чорноморським міським судом Одеської області у складі: судді Смирнова В.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

11 лютого 2025 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому із посиланням як на правове обґрунтування своїх вимог на положення ст. 51 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 184 СК України просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову зазначено, що у позивача та відповідача є спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, хоча має таку можливість. Відповідач з 19 січня 2006 року є фізичною особою-підприємцем та отримує доходи. Також за відповідачем на праві власності зареєстроване рухоме та нерухоме майно. На думку позивача, матеріальне становища та стан здоров`я відповідача свідчить про його спроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 30000,0 грн (а.с. 1-52).
У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 позов визнав частково та зазначив, що має змогу сплачувати аліменти у розмірі 10000 грн. Відзив мотивував тим, що ОСОБА_2 дійсно є підприємцем та весь його бізнес був облаштований в м. Покровськ Донецької області, але на сьогодні проживати та вести бізнес у м. Покровськ небезпечно. Все майно, що було перераховано позивачем, придбано за час сумісного проживання з ОСОБА_6 , та нею поданий позов щодо розподілу майна подружжя та 19 лютого 2025 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ Донецької області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя. За позивачкою також зареєстроване на праві власності майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . Загальною площею 115.9 кв.м, автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбних стосунків ОСОБА_2 перераховував кошти дитині на її утримання. ОСОБА_2 , починаючи з 01 жовтня 2024 року, має другу групу інвалідності за загальним захворюванням, що позначається на можливості працювати в повній мірі (а.с. 61-82).
Рішенням Чорноморського міського суду Одеської області від 28 травня 2025 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15000,00 грн, починаючи з 17 лютого 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 134-135зв.).
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення Чорноморського міського суду Одеської області від 28 травня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Доводами апеляційної скарги є те, що:
- відповідач не в змозі сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 15000 грн, тому що це поставить його в скрутне матеріальне становище;
- вважає, що рух коштів є лише відображенням змін у обсязі коштів на рахунку, а не процесом отримання нових коштів (заробітком);
- зазначає, що віддав ліквідне майно позивачу, щоб у неї були доходи для утримання дитини, а у відповідача залишилося неліквідне майно, зокрема, він вимушений орендувати квартиру;
- поза увагою суду залишилися ті обставини, що батьки мають рівні обов`язки з утримання дитини;
- з 01 жовтня 2024 року ОСОБА_2 має другу групу інвалідності, що позначається на можливості працювати в повній мірі (а.с. 144-147).
Ухвалами Одеського апеляційного суду (у складі колегії суддів: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Комлевої О.С., Коновалової В.А.) від 08.09.2025 та 20.10.2025 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 165-165зв., 187).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін, зазначаючи, що скаржник не надав ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції належних доказів, з яких можна вирахувати даний розмір аліментів. Навпаки, скаржник обрав позицію приховування коштів та створення ілюзії погіршення матеріального/ фінансового стану, занизивши свої доходи (заробіток). Проте обрана позиція скаржника спростовується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи, та на основі яких було ухвалено рішення суду першої інстанції. Зазначений розмір аліментів у позові зумовлений потребами дитини, які проявляються в харчуванні, гігієні, оздоровлені, лікуванні, розвитку, покритті комунальних, транспортних, телекомунікаційних витрат, тощо. Забезпечення матір`ю вищевказаних потреб дитини ускладнює значний ріст цін на продукти, на базові необхідні речі, на світло, ріст податків, інфляція, внаслідок вторгнення російської федерації до України. Поза тим, розмір аліментів зумовлений розміром доходів (заробітку) скаржника, оскільки він зобов`язаний нести відповідальність за забезпечення дитини в межах своїх фінансових можливостях у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини (скаржником належними та допустимими доказами не спростовано не отримання вказаних доходів (заробітку) та припинення ведення підприємницької діяльності.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026 здійснено заміну судді Комлевої О.С. на суддю – учасника постійно діючого складу колегії Кострицького В.В.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 ст. 367 ЦПК України).
У судовому засіданні 17 лютого 2026 року представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити оскаржуване рішення без змін.
Інші учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, зокрема, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 повідомлені у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, оскільки їх повноважні представники ОСОБА_4 (представник позивача) та ОСОБА_3 (представник відповідача) отримали судові повістки на 17.02.2026 в електронних кабінетах підсистеми «Електронний суд» 19.12.2025 о 02:14:34, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (а.с. 189-189зв.), до судового засідання не з`явилися.
Вказане в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 грудня 2007 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області зроблено відповідний актовий запис за № 679 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 20).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 08 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області зроблено відповідний актовий запис за № 379 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 21).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність, юридична адреса : АДРЕСА_2 . Види діяльності: 47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 45.40 торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 33.14 ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; 95.29 ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку; 95.22 ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (а.с.22).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить:
- 3/4 земельної ділянки площею 0,066 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;
- 3/4 житлового будинку садибного типу , загальною площею 237,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 23-24).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль марки LEXUS, 2011 року випуску, автомобіль марки MERCEDES -BENZ модель SPRINTER, 2018 року випуску, автомобіль марки MERCEDES -BENZ модель SPRINTER 318 CDI, 2006 року випуску, автомобіль марки MERCEDES -BENZ модель SPRINTER 315 CDI, 2008 року випуску (а.с. 34, 38, 42, 46).
За Інформаційною довідкою, сформованою за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», номер витягу 5005070073455, номер інформаційної довідки 16330003627 від 13.03.2025, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 115,9 кв.м (а.с. 68-69).
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області від 19 лютого 2025 року відкрито провадження у справі № 208/2226/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с. 79-80).
Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААГ № 772392 ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності безстроково (а.с. 71).
АТ КБ «ПриватБанк» надав суду відомості про рух коштів по всім рахункам (поточний, депозитний, накопичувальний), які відкриті на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , починаючи з 01 січня 2020 року, згідно з якими загальний розмір надходжень відповідача за 2023 рік складає 993452,0 грн; за 2024 рік – 727668,70 грн; за січень-березень 2025 року – 48 367,96 грн (а.с. 92, 105-129).
При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд першої інстанції врахував обов`язок обох батьків утримувати дитину, наявність у відповідача загального захворювання, внаслідок чого йому встановлена друга група інвалідності, наявність між сторонами спору щодо поділу майна, а тому дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню підлягають аліменти на утримання дитини у розмірі 15000,0 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Колегія суддів погоджує врахування судом першої інстанції при розгляді даної справи обставин наявності у відповідача другої групи інвалідності, наявності спору щодо поділу майна подружжя, а також обов`язку обох батьків утримувати дитину, проте не може погодитися із визначеним розміром аліментів, що підлягає стягненню, оскільки такий не відповідає матеріальній спроможності відповідача по їх сплаті.
Як вже зазначалося вище, за відомостями по рахункам, що надані АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по всім рахункам (поточний, депозитний, накопичувальний), які відкриті на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , починаючи з 01 січня 2020 року, загальний розмір надходжень відповідача за 2023 рік складає 993452,0 грн; за 2024 рік – 727668,70 грн; за січень-березень 2025 року – 48 367,96 грн (а.с. 92, 105-129).
Проте, доходи відповідача за 2023 і 2024 рік не можуть бути взяті до уваги при визначенні розміру аліментів, оскільки за вказаний період сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, а матеріали справи не місять доказів того, що зазначені кошти не використовувалися на потреби сім`ї та, зокрема, на утримання, виховання та забезпечення повноцінного розвитку та потреб неповнолітнього сина сторін. Як і не містять доказів того, що у зазначений період відповідач проживав окремо від позивача та їх сина.
За січень-березень 2025 року доходи відповідача становили: у січні - 11032,96 грн, у лютому - 36700 грн, у березні - 635 грн. Середній дохід відповідача за вказаний період становить 16122,33 грн.
Оцінюючи надані сторонами докази, колегія суддів погоджує довід апеляційної скарги відповідача щодо помилкового визначення розміру стягнутих з нього аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього спільного сина сторін, оскільки розмір доходу (заробітку) платника аліментів вочевидь не дозволяє останньому сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі. Тому такий підлягає зменшенню, з урахуванням часткового визнання відповідачем позовних вимог, та має бути визначений на рівні 10000 грн щомісячно, до досягнення сином сторін повноліття.
Заперечення сторони позивачки про те, що відповідач має у своєму розпорядженні транспортні засоби, за допомогою яких здійснює свою підприємницьку діяльність, то вказане враховується колегією суддів під час визначення розміру аліментів, оскільки рух коштів на рахунку відповідача, наданих банком, не відображає саме його дохід, а є лише оборотними засобами. Крім того, навіть з розрахунку такого руху коштів середній щомісячний розмір надходжень у 16122,33 грн, з урахуванням можливих коштів від експлуатації належних відповідачу транспортних засобів, не може становити 15000 грн щомісячно. 
Оскільки законодавець зобов`язує враховувати під час визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини і інші суттєві обставини, до яких слід віднести і майновий стан того з батьків, з ким проживає дитина, а позивачка таких не надала, то виходячи з рівності батьків у своєму обов`язку утримання дитини, та, відповідно, її частки в утриманні, колегія суддів вважає достатнім саме вказаний розмір щомісячних аліментів, що більш ніж у 3 рази перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (3196 грн) та більш ніж у 6 разів – рекомендований розмір аліментів станом на час ухвалення оскаржуваного рішення.
Вказане цілком відповідає загальним засадам регулювання сімейних відносин, які регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 4 ст. 7 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду – зміні в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини. 

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника Мерцалова Максима Юрійовича задовольнити частково.
Рішення Чорноморського міського суду Одеської області від 28 травня 2025 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, до досягнення повноліття з 15000 грн до 10000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови - 02 березня 2026 року 

Головуючий  М.В. Назарова

Судді:  В.В. Кострицький
В.А. Коновалова