ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/829/26 Справа № 175/9236/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Краснокутська Н. С. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 березня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Коваль В.С., яка діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови судді, 30 квітня 2025 року о 13-28 год. в м. Краматорськ, на перехресті вул. Паркової та О. Тихої, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ VITO 108Д д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, що не відповідає обстановці. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатору Alcotest 6820 прилад ARHJ-0294, тест 935, результат - 1,73 проміле. Від керування відсторонений. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказане рішення захисником Коваль В.С. подана апеляційна скарга, в якій вона просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Згідно з відеозапису, відсутні докази порушення ПДР, а отже причина зупинки є незаконна. Захисник наполягає на відсутності у ОСОБА_2 ознак сп`яніння. Лисенчука не було відсторонено від керування транспортним засобом та не складено відповідного акту. Крім того вказує, що «Drager Alkotest» проходив перевірку майже рік назад, що є грубим порушенням, а тому його результати вважаються недійсними. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог КУпАП, оскільки ОСОБА_2 є військовослужбовцем. 
Захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказує, що вона отримала копію постанови лише 24 листопада 2025 року. Крім того, ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем та перебував у зоні бойових дій, тому не міг прибути та отримати копію постанови в суді першої інстанції вчасно.
Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Тобто, можливість реалізації права апеляційного оскарження та його строк виникають і обчислюються саме з дня винесення постанови та не пов`язані з днем отримання копії судового рішення. 
Разом з тим, суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_2 та його захисника, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, відбудеться саме 16.10.2025 року, позбавивши сторону захисту реалізувати їх права відповідно до ст. 268 КУпАП.
Пропущений захисником Коваль В.С. строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, оскільки суд першої інстанції позбавив її права на участь в судовому засіданні
Разом з тим апеляційним судом були виправлені допущені судом першої інстанції порушення. Захисник Коваль В.С. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, тому в повній мірі забезпечено їх на доступ до правосуддя. Їм була надана можливість взяти участь у судовому засіданні, надати пояснення, заявити будь-які клопотання та скористатись всім обсягом прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, та її перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується даними, що містить протокол про адміністративне правопорушення, квитанція Alcotest 6820, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з бодікамер.
Згідно до тесту газоаналізатора Alcotest 6820, водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю «1,73 % проміле». (а.с.4а)
ОСОБА_2 після продуття алкотестера, був згоден з його результатами. Всі його дії були зафіксовані на бодікамери робітників поліції.
Таким чином, поліцейськими в повному обсязі виконано вимоги ст. 266 КУпАП.

Відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів. Той факт, що відеозапис переривається, не є порушенням, оскільки в ньому чітко простежується хід подій.

Відповідно до відеозапису з бодікамери поліцейського, ОСОБА_2 було зупинено о 13 годині 28 хвилин 30.04.2025 року робітниками поліції за порушення ним п. 8.7.2 е ПДР України та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.8), що спростовує доводи сторони захисту про безпідставне зупинення водія ОСОБА_2 .

Як вбачається з відеозапису адміністративного правопорушення, робітником поліції було роз`яснено ОСОБА_2 , що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та він погодився.
Продувши газоаналізатор Alcotest 6820, водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю «1,73 % проміле». З вмістом алкоголю, ОСОБА_2 був згодний. На пропозицію робітників поліції проїхати до медичного закладу він відмовився, що підтверджується відеозаписом правопорушення.
Таким чином, робітниками поліції в повній мірі виконані вимоги ст. 266 КУпАП, роз`ясненні ОСОБА_2 його права, тому запропонований огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений без порушень чинного законодавства, а доводи захисту, про зворотне не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, вважаю, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Щодо твердження сторони захисту про те, що спеціальний технічний прилад Alcotest Dreger 6820 невчасно пройшов калібрування, а відтак роздруківка з зафіксованими результатами огляду ОСОБА_2 не є допустимим доказом, суд вважає їх неслушними з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747і становить 1 рік.
Останнє калібрування приладу «Drager «Alcotest 6820» було проведено 12.09.2024 р., тобто станом на дату проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, а саме: 30.04.2025 року, інтервал калібрування цього приладу не закінчився, що підтверджується наданим свідоцтвом про повірку (а.с.6)
Також суд вважає за необхідне зауважити, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Dreger 6820 водій ОСОБА_2 не висловив заперечень та незгоди з результатом вказаного тесту та не заявив про своє бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується відеодоказами, доданими до матеріалів справи.
Таким чином, суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та огляду на стан алкогольного сп`яніння за ст. 266 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП на військовослужбовця ОСОБА_2 , складено не уповноваженою на те особою, зазначаю наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини на території військової частини або об`єктів, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП, а не за ст. 130 КУпАП.
При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.
Отже, в даному випадку ОСОБА_2 , безумовно є суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.
Твердження апелянта, що його огляд на стан сп`яніння повинен був здійснюватися в порядку визначеному ст. 266-1 КУпАП, ґрунтується на помилковому тлумаченні наведеної норми закону.
За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено уповноваженою посадовою особою, відповідно до вимог ст. 254, 256 КУпАП та підстав для визнання його недопустимим не вбачається.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з доводами захисту з приводу того, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст. 266 КУпАП та з цього приводу не був складений акт.
З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.
Відповідно до відеозапису бодікамер, працівники поліції дотримались вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, тобто відсторонили водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, а відсутність акту про відсторонення від керування, не є істотним порушенням та не спростовує провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи та відеозапису правопорушення вбачається, що робітниками поліції в повній мірі були роз`яснені ОСОБА_2 його права відповідно до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Суддею не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та правильно оцінено кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість та достовірність. 
Невизнання ОСОБА_2 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Сукупність доказів є достатніми, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.9а ПДР України.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи доводять вину ОСОБА_2 , а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, то підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику Коваль В.С. яка діє в інтересах особі, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 .
Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Коваль В.С. без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя