Справа № 344/1520/26 
Провадження № 3/344/932/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , директора ТОВ «ЕКОПАЛ», за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 вчинив порушення вимог законодавства про працю, встановлене 19.01.2026 року при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ «ЕКОПАЛ 2020» (ЄДРПОУ 43113470), а саме порушив ч.4 ст.24 КЗпП, ПКМУ № 413 Порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413. Зокрема, Постановою №413 визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів, ДПС за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Норми статті 24 КЗпП України та постанови № 413 поширюються на всі випадки, коли працівник виконує роботу на умовах трудового договору, при цьому працівник не може бути допущений до роботи без повідомлення до Державної податкової служби та її територіальних органів, оскільки в названих законодавчих актах чітко визначено, що повідомлення до ДПС подається до початку роботи працівника. Проте, в порушення вимог частини четвертої статті 24 КЗпП, ПКМУ № 413, у ТОВ "ЕКОПАЛ 2020" повідомлення про прийняття працівників на роботу надсилалося до територіального органу ДПС не до початку роботи працівників за укладеним трудовим договором, а після фактичного допуску їх до виконання посадових обов`язків. Так, прийнявши на роботу 01.02.2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (наказ №01/02-2024/1 від 01.02.2024), повідомлення про прийняття працівників на роботу до територіального органу ДПС надіслано 01.02.2024 року о 09 год. 21 хв., тобто після фактичного допуску працівників до роботи, чим ОСОБА_1 порушив вимоги частини четвертої статті 24 КЗпП, ПКМУ № 413. Крім цього, ОСОБА_1 порушив частину першу статті 10 ЗУ № 2136. Відповідно до вимог частини першої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі по тексту ЗУ № 2136), заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Норми законодавства про працю, які не суперечать нормам ЗУ № 2136, повинні бути дотримані всіма суб`єктами господарювання. Згідно частини першої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24 ЗУ № 108 виплата заробітної плати проводиться регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Однак, працівникам ТОВ "ЕКОПАЛ 2020" заробітну плату за першу та другу половину грудня 2025 року виплачено 28.12.2025 року, тобто заробітна плата виплачувалася один раз на місяць. Аналогічне порушення у ТОВ "ЕКОПАЛ 2020" допущено в інші місяці 2025 року, чим ОСОБА_1 порушив вимоги частини першої статті 10 ЗУ № 2136, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.
ОСОБА_1 в черговий раз в судове засідання не з`явився хоча в належний спосіб повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду. При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення його до відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Станом на час розгляду справи жодних заяв та клопотань про відкладення судового засідання не надходило. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, доводиться даними з протоколу про адміністративне правопорушення №ПЗ/ІФ/459/024369/П/ПТ від 19.01.2026 року, актом перевірки № ПЗ/ІФ/459/024369 від 19.01.2026 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності. 
Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.41 КУпАП, оскільки він, будучи посадовою особою вчинив порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законодавства про працю, що повністю доведено в суді.
За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.33 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд враховує характер вчиненого та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого. З огляду на наведене, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що буде згідно ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.23, ст.40-1, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, – 
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 – 665 (шістсот шістдесят п`ять гривень) 60 копійок судового збору.
Апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Наталія ДЕРКАЧ