Справа №461/9051/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 року     м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді – Павлюк О. В.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Гнаткович В. С.,
позивачки – ОСОБА_1 ,
представника позивачки – Чубика Б. Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності та стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії, -
В С Т А Н О В И В:
1.Рух по справі
До Галицького районного суду м. Львова 03.11.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності та стягнення коштів у порядку спадкування.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючу суддю Павлюк О. В.
Ухвалою від 05.11.2025 суд залишив вказану позовну заяву без руху. Позивачка виправила недоліки позовної заяви.
Ухвалою від 09.12.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Окрім цього, вказаною ухвалою суд витребував у Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином звірену копію спадкової справи № 377/2024, відкриту після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15.01.2026 від Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області надійшла витребувана судом спадкова справа № 377/2024.
Протокольною ухвалою від 12.02.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.
12.02.2026 суд прийняв рішення у справі.
2. Аргументи сторін
Позивачка звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка – ОСОБА_2 , на належну спадкодавцю та неодержану ним пенсію на загальну суму 513’192,42 грн. та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на її користь 513’192,42 грн пенсії, що нарахована та належала ОСОБА_2 та судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог Позивачка зазначає, що вона є спадкоємицею за заповітом до майна її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Львівського ОАС від 08.07.2021 у справі № 380/8223/21 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення та здійснив виплату з урахуванням виплачених сум із 01.01.2016. Реально перераховану пенсію почали виплачувати з 01.11.2021. Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664, сума доплати на підставі вказаного рішення суду, яка належить ОСОБА_2 , становить 46’786,08 грн. за період з 01.01.2016 по 31.10.2021. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_2 , проте не була виплачена. Окрім цього, відповідно до рішення Львівського ОАС від 31.10.2022 у справі № 380/13384/22 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 з 01.12.2019, згідно з довідкою ДУ «ТМО МВСУ по Львівській області». Реально перераховану пенсію почали виплачувати з 01.01.2023. Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664 сума доплати на підставі вказаного рішення суду, яка належить ОСОБА_2 , становить 427’289,04 грн. за період часу з 01.12.2019 по 31.12.2022. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_3 , проте не була виплачена. Окрім цього, відповідно до рішення Львівського ОАС від 04.10.2023 у справі № 380/20603/23 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 з 01.03.2023 з урахуванням індексації, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Реально перераховану пенсію почали виплачувати з 01.03.2024. Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664, сума доплати на підставі вказаного рішення, яка належить ОСОБА_2 , становить 38’540,76 грн. за період з 01.03.2023 по 31.02.2024. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_2 , проте не була виплачена. Окрім цього, відповідно до рішення Львівського ОАС від 03.01.2024 у справі № 380/27821/23 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.01.2023. Реально перераховану пенсію по вказаному рішенню суду виплатили за січень і лютий 2023 року. Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664 сума доплати на підставі вказаного рішення суду, яка належить ОСОБА_2 , становить 576,54 грн. за січень і лютий 2023 року. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_2 , проте не була виплачена. Листом від 30.09.2025 Відповідач на запит Жовківської нотаріальної контори повідомив, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються особі за умови покладення судом зобов`язань у частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому, а тому правові підстави для виплати зазначених коштів – відсутні. Позивачка не погоджується з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у виплаті їй недоодержаної пенсії померлого ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просить позов задовольнити.
25.12.2025 Відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, зазначає, що вказані Рішення Львівського окружного адміністративного суду носять зобов`язальний характер. ОСОБА_2 до суду з позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії не звертався. Окрім цього, зазначає, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина(чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений Законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Також повідомив, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Окрім цього, зазначає, що стягнення з рахунків Пенсійного фонду України, призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Просить відмовити у задоволенні позову.
15.01.2026 від Позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій остання, з-поміж іншого, зазначила, що твердження Відповідача про те, що грошові кошти у вигляді пенсій, що підлягають виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не входять до складу спадщини є некоректне, оскільки на теперішній час після смерті чоловіка Позивачки пройшло вже більше 6 місяців і вона, як спадкоємець, має на них право, відповідно до спадкового законодавства.
Позивачка та її представник – адвокат Чубик Б. Г. у судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили таку задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не скерував.
Третя особа, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не скерувала.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (частина перша статті 223 ЦПК України).
Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, а тому суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті з ухваленням рішення. При цьому суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників, які не з`явились у судове засідання.
3.Мотивувальна частина
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У частинах 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Суд встановив, що ОСОБА_4 27.05.1989 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 7. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище ОСОБА_5 .
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.02.2024, актовий запис № 52, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За заявою Позивачки про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_2 , поданою до Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, 25 вересня 2024 року заведена спадкова справа № 377/2024 до майна померлого ОСОБА_2 .
Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем за заповітом до майна ОСОБА_2 є лише Позивачка. 
Завідувач Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області О. Галань зверталася зі запитом від 18.09.2025 № 839/01-16 до ГУ ПФУ у Львівській області про наявність недоотриманої пенсії, що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що ГУ ПФУ у Львівській області листом від 30.09.2025 повідомив, що недоотримана пенсія відсутня, та що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються особі за умови покладення судом зобов`язань у частині виплати пенсії, яка була нарахована померлому, а тому правові підстави для виплати зазначених коштів – відсутні.
Відповідно до рішення Львівського ОАС від 08.07.2021 у справі № 380/8223/21 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення та здійснив виплату з урахуванням виплачених сум із 01.01.2016. Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664, сума доплати на підставі вказаного рішення суду, яка належить ОСОБА_2 , становить 46’786,08 грн. за період з 01.01.2016 по 31.10.2021. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_2 , проте не була виплачена. 
Окрім цього, відповідно до рішення Львівського ОАС від 31.10.2022 у справі № 380/13384/22 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 з 01.12.2019, згідно з довідкою ДУ «ТМО МВСУ по Львівській області». Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664 сума доплати на підставі вказаного рішення суду, яка належить ОСОБА_2 , становить 427’289,04 грн. за період часу з 01.12.2019 по 31.12.2022. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_3 , проте не була виплачена. 
Окрім цього, відповідно до рішення Львівського ОАС від 04.10.2023 у справі № 380/20603/23 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 з 01.03.2023 з урахуванням індексації, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році», без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664, сума доплати на підставі вказаного рішення, яка належить ОСОБА_2 , становить 38’540,76 грн. за період з 01.03.2023 по 31.02.2024. Зазначена сума була нарахована ОСОБА_2 , проте не була виплачена. 
Окрім цього, відповідно до рішення Львівського ОАС від 03.01.2024 у справі № 380/27821/23 Відповідач перерахував пенсію ОСОБА_2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.01.2023. Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 1303008664 сума доплати на підставі вказаного рішення суду, яка належить ОСОБА_2 , становить 576,54 грн. за січень і лютий 2023 року.
Сукупна сума доплат (пенсії), які не були виплачені ОСОБА_2 за його життя згідно з рішеннями судів становить 513’192,42 грн. Таку суму не оспорює Відповідач також і у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У статті 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно з ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка, Позивачка 25.09.2024 звернулася зі заявою до Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, яка 25 вересня 2024 року зареєструвала спадкову справу у Спадковому реєстрі за № 377/2024, де ОСОБА_2 визначений як спадкодавець.
Як передбачено у ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно зі ст. 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Отже, зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.
Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на її одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени йогі сім`ї (або їх неможливо встановити).
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа № 428/6685/19), яка, згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховується при застосуванні норм права.
Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої пенсії, що належала померлому за життя і залишилась недоотриманою, у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини.
Відтак, Позивачка, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання усієї суми недоотриманої пенсії.
Доводи представника Відповідача про те, що стягнення з рахунків Відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб, є надуманими та безпідставними з огляду на таке.
Заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність саме Відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та, до того ж, вчинив дії, які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження, на думку суду, є абсолютно надуманим, адже Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком Відповідача. Більше того, у цій справі має місце ситуація коли спадкодавець помер, так і не дочекавшись отримання належних йому за законом виплат. Як пряме виконання своїх обов`язків і зобов`язань перед спадкоємцем «може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб» для суду, є незрозумілим.
Фактично Відповідач визнав наявність заборгованості перед Позивачкою, а також її розмір.
Отже, у спірних правовідносинах Відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав Позивачки, як спадкоємця, на отримання усього належного їй спадкового майна.
Враховуючи, що Позивачка має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача суму сплаченого Позивачкою судового збору у повному розмірі, що становить 10’263 грн. 84 коп.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , на належну спадкодавцю та неодержану ним пенсію у розмірі 46’786,08 грн. за період із 01.01.2016 по 30.06.2021, у розмірі 427’289,04 грн. за період із 01.12.2019 по 31.12.2022, у розмірі 38’540,76 грн. за період із 01.03.2023 по 28.02.2024 та у розмірі 576,54 грн. за січень і лютий 2023 року, а всього на загальну суму 513’192.42 грн (п`ятсот тринадцять тисяч сто дев`яносто дві гривні сорок дві копійки). 
3. Стягнути зі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) пенсію у розмірі 46’786,08 грн. за період із 01.01.2016 по 30.06.2021, у розмірі 427’289,04 грн. за період із 01.12.2019 по 31.12.2022, у розмірі 38’540,76 грн. за період із 01.03.2023 по 28.02.2024 та у розмірі 576,54 грн. за січень і лютий 2023 року, а всього на загальну суму 513’192.42 грн (п`ятсот тринадцять тисяч сто дев`яносто дві гривні сорок дві копійки), що нарахована та належала її чоловіку – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
4. Стягнути зі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 10’263,84 грн .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ольга ПАВЛЮК