Справа №: 343/68/26 
Провадження №: 3/343/74/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого підсобним робтником у ТОВ "КОМПАНІЯ "БЛАГО", притягувався до адміністративної відповідальності 14.04.2025 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
ОСОБА_1 , будучи особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії економічного характеру (позбавив майна, на яке потерпіла має передбачене законом право), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Правопорушення вчиненив за таких обставин.
07 січня 2026 року близько 11:30 год ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив дії економічного характеру відносно своєї тещі ОСОБА_2 , а саме розбив належний їй телевізор Toshiba та вирвав дверний замок, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:
ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення йому судових повісток поштовими відправленнями за вказаною у протоколі адресою (а.с. 1), які повернулися на адерсу суду "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 16-17, 20-21, 24-25). Також ОСОБА_1 додатково було повідомлено про судові засідання і шляхом опублікування оголошень про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 19, 23). 
Статтею 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, однак ст. 173-2 КУпАП до цього переліку не включена.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання він не з`явився, його участь у такому не є обов`язковою, тому суд уважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.
ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:
на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, надано таді досліджені в судовому засіданні докази та відеозаписи:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 737101 від 07.01.2026 в якому викладена суть правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. З протоколом ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, що підтвердив своїми підписами (а.с. 1);
- рапорт старшого інспектора чергового відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області від 07.01.2026, згідно з яким 07.01.2026 о 14:01 год зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що її колишній чоловік приїхав до її матері і вчиняє домашнє насильство, поводиться неадекватно, нищить речі. Прибувши за вказаною у повідомленні адресою, ГРПП прийняла від ОСОБА_2 письмові пояснення, в яких остання вказала, що 07.01.2026 біля 11:30 до неї прийшов її колишній зять ОСОБА_1 , який перебував у п`яному вигляді та умисно вчинив домашнє насильство економічного харакетру, пошкодивши її майно: телевізор Toshiba, дверний замок (а.с. 2);
- пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 07.01.2026, в яких остання вказала, що 07.01.2026 о 11:30 її зять ОСОБА_1 прийшов до її дому в п`яному вигляді та пошкодив її майно: телевізор та міжкімнатні двері (а.с. 5);
- терміновий заборонний припис стосовно кривдника та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно із якою визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 щодо постраждалої особи як середній (а.с. 6, 7);
- DVD-R диск із написом " ОСОБА_4 " (а.с. 9), на якому наявні відеозаписи, на яких зафіксовано, як працівники поліції 07.01.2026 прибувають на місце події, де перебувають потерпіла ОСОБА_2 , яка вказує, що її колишній зять пошкодив її телевізор і дверний замок, та ОСОБА_1 . Останній вказав, що прийшов у гості, все, що пошкодив, відремонтує. В присутності ОСОБА_1 поліцейський склав адмінматеріали, роз`яснив зміст протоколу, надав можливість із ним ознайомитися та вручив його копію особі, яка притягується до адміністративної відповідальності;
- постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.04.2025, яка набрала законної сили 25.04.2025, згідно із якою суд визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та наклав стягнення у виді штрафу (а.с. 10-12). 
Вказані вище докази є такими, що доповнюють один одного, є повними, належними та допустимими, оскільки, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.
Також до протоколу долучено рапорт від 07.01.2026 (а.с. 3-4), в якому працівник поліції повідомляє свого начальника про складення адмінпротоколу відносно ОСОБА_1 , який не є доказом винуватості останнього, однак його дані узгоджуються з іншими доказами та засвідчують правомірність дій працівників поліції щодо фіксування події, що сталася.
V. Оцінка суду:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.
Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Даний Закон передбачає, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Системний аналіз національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
Частина 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії економічного характеру щодо колишньої тещі (позбавив майна, на яке потерпіла має передбачене законом право, пошкодивши його), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд ураховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд уважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у межах санкції ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, обравши стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
V. Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360,00 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич