Справа № 477/1923/25 
Провадження № 2-а/489/7/26

РІШЕННЯ
Іменем України

20 лютого 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем Шенкевич К.С.,
за участі: 
позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа - інспектор ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області – лейтенант поліції Федоров Сергій Сергійович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
встановив:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.07.2025 приблизно о 08:30 год. на автодорозі М-14 “Одеса-Мелітополь-Новоазовськ” (поблизу с. Зайчевське Миколаївського району Миколаївської області) його транспортний засіб було зупинено екіпажем ВП № 4. Оголошена причина зупинки - несправні стоп-сигнали. Надалі позивачу не було пред`явлено жодних належних доказів наявності такої несправності. Натомість інспектором було винесено постанову за інше правопорушення - ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (нібито керування із номерним знаком, який не належить транспортному засобу). Позивач зазначає, що розгляд справи було здійснено без належного повідомлення та без забезпечення його участі - йому не було роз`яснено його права; не надано можливості надати пояснення та скористатись правничою допомогою; докази не були відкриті для ознайомлення. Враховуючи вказані порушення, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та протиправною. 
Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕНА № 5291299 від 23.07.2025. 
Згідно ухвали Вітовського районного суду м. Миколаєва від 15.09.2025 матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд Інгульського районного суду м. Миколаєва. 
Відповідно до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 20.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. 
Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 28.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
31.10.2025 на адресу суду від ГУ НП в Миколаївській області надійшло клопотання про заміну відповідача на належного. А саме просить суд замінити відповідача з Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області на належного – ГУНП в Миколаївській області. Посилається на те, що на теперішній час лише ГУНП в Миколаївській області є юридичною особою, яка має можливість бути відповідачем у справах про скасування відповідних постанов про адміністративне правопорушення. 
12.11.2025 на адресу суду від представника ГУНП в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що твердження позивача про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки в період дії воєнного стану органам Національної поліції у відповідності до положень ЗУ «Про введення воєнного стану в Україні» надано право на проведення перевірки документів осіб, огляду речей, транспортних засобів, тощо. Крім того вказував на те, що відповідно до довідки начальника управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Миколаївській області від 10.11.2025 згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів номерний знак НОМЕР_1 рахується за транспортним засобом Chevrolet Aveo, синього кольору, 2008 р.в. Крім того вказував на те, що Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області не є належним відповідачем по даній справі, оскільки Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах, яким у даному випадку є саме ГУНП в Миколаївській області.
Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 17.12.2025 суд перейшов від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи – до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
У відповідності до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26.01.2026 судом залучено до участі у справі за позовом  ОСОБА_1 до Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Миколаївській області.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Також просив долучити до матеріалів справи копії висновків експертів у кримінальній справі стосовно відсутності підробок у технічному паспорті на транспортний засіб Хонда CRV, р/н НОМЕР_1 , та відсутності підробок він-коду самого автомобіля. Протокольною ухвалою суду дане клопотання задоволено.
Представники відповідачів Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином. 
Третя особа лейтенант поліції Федоров С.С. в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Від нього спочатку надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а 18.02.2026 від подав заяву про відкладення розгляду справи через те, що буде перебувати на службі. Протокольною ухвалою суду у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки КАС справа перебуває у провадженні судів з вересня 2025 року, а участь третьої особи не є обов`язковою.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5291299, вбачається, що 23.07.2025 о 08:30 год. у с-щі Зайчевське водій гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував т/з Хонда CRV, НОМЕР_1 , по автодорозі М 14 Одеса-Мелатополь-Новоазовськ 156 км. Даний номерний знак не відповідає дійсності та не належить даному автомобілю, чим порушив п. 2.9.в ПДР України. 
Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 190,00 грн. 
Згідно висновку експерта № СЕ-19/115-25/12267-ДД від 29.07.2025 бланк свідоцтва т/з Хонда CRV, НОМЕР_1 , відповідає встановленому зразку аналогічного бланка свідоцтва про реєстрацію т/з, що перебуває в офіційному обігу на території України; будь-яких змін у первинний зміст друкованого транспортного засобу із серійним номером СХО916257 – не вносилось.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/115-25/12283-КДТЗ від 23.08.2025 на т/з Хонда CRV, НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер не змінювався та є первинним, номер двигуна також не змінювався та є первинним.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.
Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 2.9.в Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу. 
Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до рішення т.в.о. начальника Відділення поліції № 4 РУП ГУНП в Миколаївській області від 02.08.2025 постанову серії ЕНА № 5291299 від 23.07.2025 залишено без змін, а заяву ОСОБА_1 – без задоволення (а.с. 7-10). 
Відповідно до повідомлення начальника управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Миколаївській області від 10.11.2025 згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів номерний знак НОМЕР_1 рахується за транспортним засобом Chevrolet Aveo, синього кольору, 2008 р.в.(а.с. 49). 
Відповідно із приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
З матеріалів справи вбачається, що факт руху автомобіля, яким начебто керував позивач, та наявність на даному автомобілі номерного знаку, який йому не належить, не підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема відеозаписом, здійсненим за допомогою нагрудного відеореєстратора працівника поліції, або ін. Крім того, наявність такого доказу не відображено в оскаржуваній постанові, зокрема у графі 7 «До постанови додаються», із вказівкою на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено таку відеофіксацію.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:
дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;
транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);
технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);
розмір штрафу та порядок його сплати;
правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;
відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).
Проте в оскаржуваній постанові не міститься не лише будь-яких посилань на технічний засіб, на який здійснено фіксування вказаного правопорушення, а й взагалі відомостей про наявність такого відеозапису. Будь-яких доказів на підтвердження наявності подібної відеофіксації не долучено до матеріалів справи. 
До відзиву до позовної заяви представником відповідача ГУ НП в Миколаївській області долучено фотознімок автомобіля Honda CRV з номерним знаком НОМЕР_1 . Разом з тим неможливо встановити, коли саме та за яких обставин було здійснено вказаний фотознімок, хто перебував за кермом на момент руху автомобіля, тощо. Крім того, посилання на вказаний доказ не міститься в оскаржуваній постанові. 
Крім того, згідно висновку експерта № СЕ-19/115-25/12267-ДД від 29.07.2025 бланк свідоцтва т/з Хонда CRV, НОМЕР_1 , відповідає встановленому зразку аналогічного бланка свідоцтва про реєстрацію т/з, що перебуває в офіційному обігу на території України; будь-яких змін у первинний зміст друкованого транспортного засобу із серійним номером СХО916257 – не вносилось. Згідно висновку експерта № СЕ-19/115-25/12283-КДТЗ від 23.08.2025 на т/з Хонда CRV, НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер не змінювався та є первинним, номер двигуна також не змінювався та є первинним.
Таким чином, вина позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами. 
Постанова про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій.
Суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Отже, суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».
Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали, зокрема оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. А саме вважає відмовити в задоволенні позову в частині вимог до Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, та задовольнити позовні вимоги до ГУНП в Миколаївській області – виходячи з наступного. 
Працівники органів і підрозділів Національної поліції України при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ з приводу рішення про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до частини 1статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною 1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
Враховуючи викладене, суд вважає, що належним відповідачем у вказаній справі є саме ГУНП в Миколаївській області. 
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.
Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позов ОСОБА_1 до ГУНП в Миколаївській області задоволено, то судові витати у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню саме з ГУНП в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд –
вирішив:
Позов ОСОБА_1 в частині вимог до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити. 
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5291299 від 23.07.2025 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 .
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог до Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області. 
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 10-А;
відповідач: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, ЄДРПОУ 40108735, адреса: м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 5;
третя особа: інспектор ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області – лейтенант поліції Федоров Сергій Сергійович, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 10-А.
Повний текст рішення складено 20.02.2026.

Суддя Г.А. Микульшина