Справа № 559/5136/25 
Провадження № 2/559/553/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року          місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
1.1 В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 03.08.2016 рішенням суду з позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 650 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2016 і до досягнення дітьми повноліття. Постановою апеляційного суду Рівненської області від 19.10.2016 вказане рішення було змінено, виключивши з резолютивної частини слова «з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Рішенням суду від 20.07.2017 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю. 
З часу розірвання шлюбу відповідачка неодноразово залишала дітей на позивача на тривалий час, а з вересня 2017 року лишила проживати дітей з позивачем та поїхала на заробітки, з того часу діти періодично проживали то з позивачем, то з відповідачкою, яка періодично їздила на заробітки. З кінця липня 2025 року по даний час діти почали мешкати з позивачем в с. Стовпець Дубенського району, з метою влаштування їх у навчальний заклад с. Стовпець, позивач зареєстрував місце проживання дітей у нього. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 06.11.2025 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей з батьком. Позивач вважає, що обставина того, що діти проживають з ним, перебувають на його повному утриманні, він несе всі додаткові витрати по їх забезпеченню, є тією обставиною, що дає йому право вимагати припинення дії обов`язку зі сплати на користь відповідачки аліментів та стягнення їх з неї, у тому числі з врахуванням того, що сама ОСОБА_2 грошей на утримання дітей не дає. 
Просить припинити стягнення з нього аліментів, які визначені рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03.08.2016,та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його користь на утримання дітей у розмірі частини усіх видів її заробітку. 
1.2 Відповідачка подала заяву, згідно якої погоджується із тим фактом, що їхні спільні з ОСОБА_1 діти всупереч попереднього рішення суду та їхнього з відповідачем договору, вже тривалий час проживають з батьком та перебувають на його утриманні. Погоджується, що спір у суді був ініційований позивачем для забезпечення якнайкращих інтересів дітей. Розуміє, що за таких обставин ОСОБА_1 не виправдано і не справедливо має сплачувати аліменти на дітей, яких і так утримує. Проте, заперечує щодо задоволення вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання дітей, оскільки вона на даний час вагітна від іншого чоловіка, з яким планує сімейне життя, а постійного джерела доходу не має, тому стягнення аліментів поставить її у скрутне матеріальне становище. 
Просить припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , але відмовити в частині стягнення аліментів на трьох дітей з неї. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
2.1. Ухвалою суду від 27.11.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 08.12.2025 ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
2.2. Представник позивача згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідачка просить розгляд справи проводити без її участі, свою позицію виклала у наданій до суду письмовій заяві. Додаткових заяв та клопотань по суті позовних вимог не надходило. 
2.3. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини справи. 
3.1. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками трьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.16-18).
3.2. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.07.2017 шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.11-12).
3.3. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.08.2016 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 650 грн. щомісячно на кожну дитину з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2016 і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19.10.2016 вказане рішення було змінено, виключивши з резолютивної частини слова «з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» (а.с.7-10).
3.4. 20.06.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення умов утримання дітей, яким розподілено батьківські обов`язки щодо виховання дітей. За п.2.1.1. договору сторони в однаковій мірі зобов`язалися піклуватися про благополуччя та здоров`я дітей, а згідно п.2.2.1 визначили, що діти проживатимуть з матір`ю, узгоджено порядок участі в їх житті батька (а.с.32-33).
3.5. Згідно інформації, наданої Дубенським ВДВС у Дубенському районі Рівненської області від 25.07.2025, заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №559/1293/16-ц від 18.11.2016 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 25.07.2025 не має (а.с.24).
3.6. Відповідно до довідки Дубенського ВДВС у Дубенському районі Рівненської області від 03.11.2025, аліменти:
- згідно виконавчого листа №559/1293/16-ц від 18.11.2016 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 03.11.2025 сплачені у повному обсязі; 
- згідно виконавчого листа №559/763/24 від 19.03.2021, виданого Дубенським міськрайонним судом про стягнення аліментів на користь ОСОБА_9 на утримання дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Станом на 03.11.2025 сплачені у повному обсязі. Згідно Єдиного реєстру боржників інформація про заборгованість зі сплати аліментів станом на 03.11.2025 відсутня (а.с.25).
3.7. Також, судом встановлено, що на час подання позовної заяви до суду діти проживають з батьком - позивачем у справі, цей факт визнається сторони та доказування не потребує згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України.
3.8. Згідно довідки Вербської сільської ради №1743 від 03.11.2025, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . До складу його сім`ї входять: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.20).
3.9. Реєстрація місця проживання дітей з 27.08.2025 разом з позивачем-батьком підтверджується також Витягами з реєстру територіальної громади (а.с.21-23).
3.10. Згідно довідок, наданих Стовпецьким ліцеєм Вербської сільської ради від 21.07.2025, діти  ОСОБА_6 , 2013 року народження, ОСОБА_7 , 2014 року народження та ОСОБА_8 , 2016 року народження, навчатимуться у 2025-2026 навчальному році у Стовпецькому ліцей Вербської сільської ради (а.с.26-28).
3.11. Згідно висновку Органу опіки та піклування Вербської сільської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей від 22.09.2025, з метою захисту прав та інтересів дітей, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , де вони і проживають, що було з`ясовано комісією з виходом до місця перебування дітей (а.с.31).
IV. Норми права, які застосував суд.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для припинення сплати аліментів.
Рішення про припинення стягнення аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки таке рішення не звільняє від обов`язку батька - платника аліментів утримувати дитину.
Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Невирішений спір між батьками дитини щодо визначення її місця проживання також не може бути підставою для відмови в стягненні аліментів на користь того з батьків, із ким фактично проживає дитина на момент пред`явлення позову про стягнення аліментів. Це суддя проілюструвала на прикладі постанови ВС від 3 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 (провадження № 61-1347св20).
У постанові ВС від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22) звернено увагу на застосування принципу найкращих інтересів дитини у справах щодо припинення стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати»
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого (цитата): «За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дітей), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
5.1. Аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти.
5.2. В ході розгляду справи судом встановлено, що малолітні діти сторін з липня 2025 року фактично проживають з батьком за адресою АДРЕСА_1 , а з 28 серпня 2025 року зареєстровані за вказаною адресою разом з ним, влаштовані з метою навчання у Стовпецький ліцей Вербської сільської ради. Дані обставини також підтверджує і сама відповідачка у своїй заяві. 
Також в матеріалах справи наявний Висновок органу опіки та піклування, яким підтверджено, що малолітні  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно проживають з батьком ОСОБА_1 і відповідно знаходяться на його утримання. В ході обстеження умов проживання встановлено, що діти забезпеченні усім необхідним для їхнього розвитку та проживання, мають окремі облаштовані місця для сну та навчання, продукти харчування та одяг за сезоном. 
5.3. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки діти змінили місце проживання і фактично утримуються позивачем, стягнення аліментів на їх утримання на користь відповідачки втратило свій правовий сенс. Тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача і припинити примусове стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дітей, які вже проживають разом з ним. 
5.4. Суд зазначає, що припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дітей, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли діти з нею не проживали і знаходились у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має відбуватися з дати подання позову до суду, тобто з 27.11.2025.
5.5. При вирішенні спору про стягнення аліментів з ОСОБА_2 суд враховує, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але той з батьків, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний допомагати утримувати їх і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку. І той факт, що відповідачка проживає окремо чи вагітна іншою дитиною, не звільняє її від обов`язку утримувати її неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. 
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб неповнолітніх дітей, можливостей відповідачки, те, що аліменти на трьох дітей саме в розмірі частини заробітку стягуються навіть у безспірному порядку за судовим наказом, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі частина усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення з відповідачки аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам дітей і зможе покрити витрати на їх утримання. 
5.6. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки щодо не стягнення з неї аліментів, оскільки факт окремого проживання матері від дітей, її вагітність від іншого чоловіка та створення нової сім`ї не звільняють її від конституційного та передбаченого Сімейним кодексом обов`язку брати участь у матеріальному утриманні наявних неповнолітніх дітей. 
5.7. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги.
5.8. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідачки в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1331,20 грн. судового збору в дохід держави.
Керуючись ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст. 180, 182, 183, 192, 273 СК України, ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», суд, 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити: припинити з 27.11.2025 стягнення аліментів з ОСОБА_1 , призначені на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визначені рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03.08.2016 у справі №559/1293/16-ц.
Стягнути з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей:  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі частина усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.11.2025 і до досягнення дітьми повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: адвокат Пасічник Юрій Олександрович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса вул. Лисенка, 11/4. м. Дубно, Рівненська область, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_9 
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса проживання  АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:      О.Ю. Жуковська