ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2026 р. Справа №914/992/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
Орищин Г.В.

секретар судового засідання – Стронська А.І.

за участю представників учасників процесу:
від позивача – Супрун О.О.
від відповідача – Петрінець Б.Р.
від третьої особи – Волянський О.Р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Піранья Тех» від 10.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3665/25 від 10.12.2025)
на рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 (повний текст рішення складено та підписано 24.11.2025, суддя Матвіїв Р.І.)
у справі № 914/992/25
за позовом Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Піранья Тех»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Західного офісу Держаудитслужби
про стягнення 364 652,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – Військова частина № НОМЕР_1 , позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Піранья Тех” ( далі - ТОВ “Піранья Тех”, відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Західного офісу Держаудитслужби (далі – Держаудитслужба, третя особа) про стягнення 364 652,83 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем розраховано вартість товару, придбаного позивачем по договору № 4/СР/396 від 12.09.2023 про закупівлю товарів (продукції) за державні кошти, з порушенням вимог Особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1275 від 11.11.2022. Вказане призвело до завищення ціни товару та безпідставної сплати позивачем коштів у сумі 364 652,83 грн, які підлягають поверненню відповідачем на підставі ст.1212 ЦК України.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 у справі №914/992/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ “Піранья Тех” на користь Військової частини № НОМЕР_1 заборгованість в розмірі 364 652,83 грн та 5 469,79 грн судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, актом ревізії Держаудитслужби від 27.06.2024 підтверджено завищення відповідачем вартості товару, визначеної у калькуляції до договору, на суму 364 652, 83 грн внаслідок необґрунтованого включення до складу ціни інших накладних витрат.
При цьому, суд не взяв до уваги поданий відповідачем висновок експерта від 19.06.2025 з огляду на те, що відповідач для проведення експертизи надав калькуляцію ціни товару, відмінну від тої, що викладена у додатку № 2 до договору ( калькуляції).
Оскільки відповідач не підтвердив підстав для включення до калькуляції ціни товару 364 652,83 грн як на момент укладення договору, так і на момент оплати вартості такого товару за кошти державного бюджету, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
ТОВ “Піранья Тех” подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 у справі № 914/992/25 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апелянта обґрунтовані неповним дослідженням судом першої інстанції обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Зокрема, скаржник зазначає, що здійснений відповідачем розрахунок ціни товару повністю відповідає вимогам постанов Кабінету Міністрів України №1275 та №736, а також підтверджений висновком судового експерта, який є належним та допустимим доказом у цій справі. Однак, суд необґрунтовано відхилив висновок судового експерта та поклав в основу рішення розрахунки Держаудитслужби, які є суб`єктивним тлумаченням аудитора, а не встановленим фактом.
Зважаючи на відсутність у суду спеціальних економічних знань для оцінки правильності здійснення бухгалтерського обліку (розподілу накладних витрат), на переконання відповідача, колізія між розрахунками Держаудитслужби та експерта може бути вирішена лише шляхом призначення нової або повторної експертизи.
Окрім того, скаржник вважає, що ст.1212 ЦК України не може бути застосована у даному випадку, оскільки сторони визначили ціну у договорі, який виконали, а вимога про визнання недійсним такого договору не заявлена позивачем.
Військова частина № НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 у справі №914/992/25 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Зокрема, позивач зазначає, що завищення відповідачем собівартості реалізованого за договором товару на суму 364 652,83 грн підтверджено Держаудитслужбою в ході ревізії питань фінансово-господарської діяльності Військової частини № НОМЕР_1 , а відповідач належними та допустимими доказами не спростував здійсненого третьою особою перерахунку вартості товару. При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги поданий відповідачем висновок експерта, оскільки таким не були досліджені обставини, що входять до предмета доказування у цій справі ( калькуляція ціни товару, яка є додатком до договору).
Відтак, позивач вважає, що оскільки кошти в сумі 364 652,83 грн необгрунтовано включені відповідачем до ціни товару та сплачені позивачем, такі підлягають поверненню на підставі ст.1212 ЦК України.
Держаудитслужба подала письмові пояснення, в яких просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 у справі №914/992/25 залишити без змін.
Зокрема, третя особа, зазначає, що при розрахунку ціни договору в ході ревізії питань фінансово-господарської діяльності позивача повністю враховано економічні інтереси ТОВ “Піранья Тех” та вимоги постанови Кабінету Міністрів України №1275. Як наслідок, загальна ціна товару, розрахована в ході ревізії на підставі наданих відповідачем даних склала на 364 652,83 грн менше ціни, визначеної в калькуляції до договору.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 справу №914/992/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Піранья Тех” на рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 у справі № 914/992/25 та призначено таку до розгляду в судовому засіданні на 13.01.2026.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 задоволено заяву представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 та від 10.02.2026 розгляд справи №914/992/25 відкладався на 10.02.2026 та на 03.03.2026 відповідно з підстав, зазначених у вказаних ухвалах.
26.02.2026 до суду від відповідача поступило клопотання про виклик в судове засідання судового експерта Київської незалежної судово- експертної установи Величко Ю.Г. для надання роз`яснень щодо наявного у матеріалах справи висновку експерта №3548 від 19.06.2025.
Заслухавши в судовому засіданні 03.03.2026 позиції представників сторін та третьої особи щодо вказаного клопотання, суд відмовив у задоволенні такого з огляду на наступне.
За приписами ч.5 ст.98 та ч.4 ст.69 ГПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. Експерт зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом та роз`яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи. 
Отже, виклик судового експерта є правом, а не обов`язком господарського суду, яким останній може скористатись у випадку наявності питань до експерта щодо його висновку та необхідності отримання роз`яснень щодо таких питань. 
Однак, зважаючи на підстави та предмет позову у цій справі, законодавчі положення, які регулюють спірні правовідносини, а також підстави відхилення судом першої інстанції висновку експерта №3548 від 19.06.2025 ( надання відповідачем для проведення експертизи калькуляції, відмінної від викладеної у додатку до договору) колегія суддів не вбачає потреби у виклику експерта для роз`яснення такого висновку, в зв`язку із чим у задоволенні клопотання відповідача відмовила.
У судовому засіданні 03.03.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом.
12.09.2023 Військова частина № НОМЕР_1 ( далі – покупець) та ТОВ “Піранья Тех” (далі – продавець) уклали договір №3/СР/396 про закупівлю товарів (продукції) за державні кошти ( далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого продавець зобов`язався у 2023 році поставити замовникові товари (система постановки радіозавад – 1 шт та система виявлення дронів – 1 шт), а замовник – прийняти та оплатити такі товари.
Відповідно до п. 3.1 Договору його ціна становить 5 500 000,00 грн без ПДВ.
Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін із письмовим повідомленням та узгодженням (п. 3.2 Договору).
Сума договору планова, бюджетні зобов`язання виникають в межах кошторисних призначень на 2023 рік по загальному фонду та в межах фактичних надходжень по спеціальному фонду (п. 3.3 Договору).
Пунктами 4.1.,4.2. Договору сторони погодили, що оплата здійснюється замовником після пред`явлення накладної на оплату товару. До накладної та рахунка може додаватися акт приймання – передачі товарів, специфікація та інші документи 
Додатками до цього договору є Специфікація про закупівлю товарів за державні кошти: система постановки радіозавад – 1 шт, вартістю 3 300 000,00 грн; система виявлення дронів – 1 шт, вартістю 2 200 000,00 грн; а також Калькуляція ціни товару.
Відповідно до Калькуляції вартість товару в сумі 5 500 000,00 грн визначена з урахуванням таких складових: матеріали та комплектуючі – 1 845 000,00 грн; заробітна плата – 652 500,00 грн; ЄСВ – 143 550,00 грн; виробничі витрати – 401 500,00 грн; товари - 1 848 000,00 грн; адміністративні витрати – 298 130,00 грн; прибуток – 311 320,00 грн.
Листом від 31.08.2023 відповідач висловив гарантію, що система постановки радіозавад та система виявлення дронів розроблені та вироблені підприємством на власному виробництві та згідно зі своїми конструктивними особливостями та комплектації аналогів на території України не мають. 
Позивач сплатив відповідачу ціну товару повністю, а саме: 07.12.2023 - 3 300 000,00 грн; 19.10.2023 - 2 200 000,00 грн.
Держаудитслужбою проведено ревізію окремих питань фінансово - господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 за період 01.01.2022 – 31.12.2023, за результатами якої складено акт від 27.06.2024, відповідно до якого Військовою частиною НОМЕР_1 зайво використані бюджетні кошти на оплату завищеної вартості товару по Договору в сумі 364 652,83 грн.
Так, Держаудитслужба зазначила, що враховуючи граничний розмір прибутку, визначений п.9 Особливостей №1275 (Особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1275 від 11.11.2022) ціна товару по Договору повинна складати 5 135 347,14 грн, що на 364 652,83 грн менше від зазначеної у Договорі ціни.
З огляду на наведене, позивач звернувся до відповідача із претензією від 20.08.2024 про повернення коштів в сумі 364 562,83 грн.
Листом від 04.09.2024 відповідач повідомив позивача, що не погоджується із розрахунком собівартості виготовленої продукції по Договору та не вбачає підстав для повернення грошових коштів, оскільки відсутні порушення п. 9 Особливостей №1275.
Вказані обставини слугували підставою для звернення Військової частини № НОМЕР_1 до суду з позовом у цій справі про стягнення з ТОВ “Піранья Тех” 364 652,83 грн відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.
На спростування позовних вимог відповідачем подано суду висновок експерта Київської незалежної судово – експертної установи за результатами проведення економічної експертизи від 19.06.2025, відповідно до якого, викладені в акті ревізії Держаудитслужби від 27.06.2024 висновки щодо розміру матеріальної шкоди (збитків) на суму 364 652,83 грн з придбання товару у ТОВ “Піранья Тех” в межах Договору не підтверджуються.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України ( далі – ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і законних інтересів.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 
Зазначені правові позиції неодноразово висловлювались Верховним Судом, та, зокрема викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 та інших.
Згідно з послідовною і сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством, є самостійною і достатньою підставою для відмови в позові (повністю або частково). Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 зі справи № 905/730/20, у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 зі справи № 910/9215/21.
У цій справі Військова частина № НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ТОВ “Піранья Тех” 364 652,83 грн на підставі положень ст. 1212 ЦК України, покликаючись на безпідставне завищення відповідачем вартості придбаного позивачем за Договором товару.
Згідно із частинами1,2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до ст.1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання).
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, статтю 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або її не було взагалі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21).
Водночас, колегія суддів зазначає, що ціна є істотною умовою договору про закупівлю товарів. 
Частина 1 ст. 632 ЦК України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч.2, 3 ст. 632 ЦК України).
Зважаючи на наведене вище та те, що кошти в розмірі 364 652,83 грн, щодо стягнення яких заявлено позов у цій справі, сплачені позивачем на виконання умов Договору, який не визнано недійсним, в складі погодженої сторонами ціни товару, ст.1212 ЦК України не може бути застосована до даних правовідносин.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що зважаючи на предмет Договору, правовідносини між сторонами регулюються також положеннями Закону України «Про оборонні закупівлі», метою якого є визначення правових засад для забезпечення матеріально-технічних і наукових потреб сектору безпеки і оборони держави шляхом ефективного та прозорого здійснення оборонних закупівель із дотриманням заходів захисту національних інтересів, створення конкурентного середовища, запобігання корупції у сфері оборонних закупівель, розвитку добросовісної конкуренції, а також ефективного та прозорого планування, реалізації і контролю за здійсненням оборонних закупівель.
Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про оборонні закупівлі» (в редакції, чинній на час укладення Договору) особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності державних замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених цією статтею.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1275 від 11.11.2022 затверджено Особливості здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану (далі - Особливості).
Саме з підстав порушення вимог п.9 Особливостей ( за доводами позивача та третьої особи) при формуванні відповідачем ціни товару за Договором заявлено позов у цій справі.
Водночас, у статті 38 Закону України "Про оборонні закупівлі" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання державного контракту (договору) виконавець відшкодовує державному замовнику завдані ним збитки в порядку, визначеному законом.
Так, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, вирішуючи спір у справі №915/222/24 ( з аналогічними до цієї справи правовідносинами), у постанові від 19.12.2025 виснувала, що майнові втрати замовника у вигляді різниці між завищеною внаслідок неправомірної поведінки виконавця ціною державного контракту і ціною, яка мала би бути сплачена з урахуванням вимог законодавства щодо її граничного рівня, можна вважати збитками в розумінні цивільного законодавства. Такі збитки підлягають відшкодуванню за умови доведення замовником їх наявності і розміру, неправомірної поведінки виконавця, причинно-наслідкового зв`язку між неправомірною поведінкою і збитками, а також за наявності вини виконавця. 
Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 12.02.2026 у справі №915/514/22.
З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів зазначає, що позивач звернувся у цій справі із неналежним способом захисту, що є самостійною і достатньою підставою для відмови у позові.
Зважаючи на наведене, судом апеляційної інстанції не досліджуються фактичні обставини справи та не надається оцінка іншим доводам сторін, оскільки такі висновки мотивувальної частини судового рішення можуть сприйматися як преюдиційні під час розгляду інших справ за участі сторін цього спору (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №906/1336/19 від 08.06.2021). 
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ “Піранья Тех” підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 у цій справі скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 277 ГПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Згідно з п. 2 ч. 1 та ч.9 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на позивача. 
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

УХВАЛИВ 
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Піранья Тех» від 10.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3665/25 від 10.12.2025) задоволити.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2025 у справі №914/992/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
3. Стягнути з Військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Піранья Тех» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Грушевського Михайла, буд. 170; код ЄДРПОУ 43260234) 6 563,75 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
4. На виконання постанови Господарському суду Львівської області видати наказ.
5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.
6. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 12.03.2026

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя  Орищин Г.В.