ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 квітня 2026 року справа №200/288/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Череповський Є.В.) у справі № 200/288/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просив:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 82% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2016 року;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення;
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо проведення перерахунку пенсії за вислугу років з 01.12.2019 року з обмеженням пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної Установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” № 33/25-315 від 27.01.2022 року, виданої станом на листопад 2019 року. 
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з основним розміром 82% на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної Установи “Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області” № 33/25-315 від 27.01.2022 року, виданої станом на листопад 2019 року без обмеження максимальним розміром, та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 82% суми грошового забезпечення до 70% від грошового забезпечення та обмеження її максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 з 15.07.2024 року перерахунок та виплату пенсії застосувавши основний розмір пенсії 82% грошового забезпечення, із врахуванням раніше проведених виплат та без обмеження її максимальним розміром (а саме десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність), з виплатою виниклої заборгованості.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначив, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати 70 % суми грошового забезпечення, відтак перерахунок пенсії є вірним та з внесенням змін у статтю 43 Закону №2262 зазначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належних чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/288/25, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, є отримувачем пенсії по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно з протоколом про перерахунок з пенсійної справи позивача (МВС) від 01.01.2015 основний розмір пенсії по інвалідності визначений на рівні 82 % від грошового забезпечення розміром 4997,38 грн та становить 4097,85 грн. Загальний розмір пенсії 5532,10 грн. 
Згідно з протоколом про перерахунок з пенсійної справи позивача (МВС) від 01.05.2018 позивачу перераховано пенсію по інвалідності «на підставі ПКМУ №103 від 21.02.2018, пункт 3, з 01.01.2016», основний розмір пенсії визначений на рівні 70 % грошового забезпечення розміром 10197,19 грн (у т.ч. посадовий оклад - 3500,00 грн., оклад за спеціальним званням - 2400,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50 % - 2950,00 грн., секретність 15% - 525,00 грн., премія 8,77% - 822,19 грн.) та становить 7138,03 грн. Загальний розмір пенсії 7138,03 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2022 року у справі №200/3916/22, яке було залишено без змін Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 року було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» № 33/25-315 від 27.01.2022 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII та положень постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.12.2019 року перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» № 33/25-315 від 27.01.2022 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII та положень постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.
На виконання рішення суду від 05.09.2022 року у справі №200/3916/22 Відповідачем було здійснено перерахунок пенсії.
Згідно з протоколом про перерахунок з пенсійної справи позивача (МВС) від 01.03.2023, який здійснено на підставі рішення суду, позивач отримує пенсію по інвалідності, виходячи з 70 % від грошового забезпечення розміром 28963,59 грн., тож основний розмір пенсії становить з урахуванням індексації, надбавок, доплат у підсумку 23112,94 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 20930,00 грн.
Згідно з протоколом про перерахунок з пенсійної справи позивача (МВС) від 01.03.2024, від 08.08.2024 та від 05.02.2025 позивач продовжує отримувати пенсію по інвалідності, виходячи з 70 % від грошового забезпечення розміром 28963,59 грн., тож основний розмір пенсії становить з урахуванням індексації, надбавок, доплат у підсумку 26112,94 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії: 23610,00 грн.
Листом від 27.09.2024 № 26486-23864/Є-02/8-0500/24 відповідач повідомив, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ з 10.06.1998. Згідно з електронною пенсійною справою пенсію призначено у розмірі 82% від сум грошового забезпечення. У квітні 2018 року Позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» з 01.01.2016. Перерахунок пенсії проведено відповідно до Постанови №103 з урахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Приймаючи спірну постанову, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги.
Суд погоджує висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі – Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Підпунктом 8 пункту 6 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ і зменшено розмір пенсій військовослужбовців спочатку з 90% до 80% грошового забезпечення, а надалі з 80% до 70% грошового забезпечення.
У той же час, пунктом 2 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Позивач отримував (до перерахунку) пенсію за вислугу років з розрахунку 82% основного розміру пенсії. 
Отже, дія Закону № 3668-VI не поширюється на позивача, тому що йому призначено пенсію до набрання чинності цим Законом. 
Крім того, зменшення розміру пенсії з 82% до 70% грошового забезпечення є порушенням гарантій, передбачених статтею 22 Конституції України, якою закріплено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Аналогічну позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17), у рішенні від 04.02.2019 року № Пз/9901/58/18 (зразкова справа № 240/5401/18),у постанові від 23.05.2023 по справі № 380/24477/21.
Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, суд зазначає наступне.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/3916/22 відповідач провів перерахунок пенсії позивача, та застосував обмеження пенсії її максимальним розміром.
Внаслідок перерахунку розмір пенсії (з надбавками) склав 23112,94 грн, а з урахуванням обмеження пенсії максимальним розміром – 20930,00 грн.
За таких обставин, суд приходить висновку, що підстави для обмеження пенсії позивачу максимальним розміром не відповідають нормативному регулюванні спірних правовідносин.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року по справі № 200/288/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року по справі № 200/288/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 квітня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
А.А. Блохін
Е.Г.Казначеєв