ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

19 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/2354/25	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 10.12.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_3 (в особі структурного підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (далі відповідач 1 або ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в якій позивач з урахуванням уточнення від 25.12.2025 просить суд:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його структурного підрозділу – ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у не наданні обґрунтованої відповіді на заяву ОСОБА_1 про надання письмової інформації від 07 жовтня 2025 року про результати розгляду заяви від 03 серпня 2025 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця Збройних Сил України;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі його структурного підрозділу - ІНФОРМАЦІЯ_2 у спосіб, визначений статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР надати ОСОБА_1 обґрунтовану відповідь на заяву про надання письмової інформації від 07 жовтня 2025 року про результати розгляду заяви від 03 серпня 2025 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця Збройних Сил України. 
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є батьком померлого при виконанні бойового завдання в умовах воєнного стану військовослужбовця ОСОБА_2 , факт смерті якого встановлено рішенням суду.
Заявою від 03.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця Збройних Сил України під час дії воєнного стану, яку надіслав на офіційну електронну адресу відповідача засобами електронного зв`язку з накладанням власного кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
07.10.2025 позивач повторно з накладанням власного електронного підпису звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання письмової інформації щодо стану розгляду заяви від 03.08.2025 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. 
Однак до цього часу позивач жодної відповіді на свої звернення від структурного підрозділу, а саме від ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримав.
Позивач вважає, що структурним підрозділом відповідача в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» допущено протиправну бездіяльність, що полягає у не наданні відповіді за результатами розгляду поданих ОСОБА_1 заяв, внаслідок чого звернувся до суду.
Ухвалою суду від 15.12.2025 клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору залишено відкритим. Адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою суду від 24.12.2025 продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків.
Ухвалою суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 12.02.2026 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у сумі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у справі.
Ухвалою суду від 16.02.2026 залучено в якості другого відповідача по справі ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі відповідач 2).
Відповідачі правом надання відзиву на позову заяву не скористались.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд прийшов до такого.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки від 17.07.2025 № 3010-7002265510 позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Позивач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 11.04.2024 № 104 лейтенанта ОСОБА_2 , який відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», призначений наказом командувача Військово-Морських Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.04.2024 № 149 на посаду командира взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_4 , який прибув 11.04.2024 з військової частини НОМЕР_5 , з 12.04.2024 зараховано до списків особового складу НОМЕР_3 та на всі види забезпечення, та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом за тарифним розрядом 12 у сумі 3440 гривень, шик «старший лейтенант».
Згідно із довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданою військовою частиною НОМЕР_3 , від 07.08.2024 № 191/5037 підтверджено, що лейтенант ОСОБА_2 , командир взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно в період з 11.04.2024 по 13.06.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Херсонській області, Бериславський район, Тягиньска сільська ТГр, п.н. Тягинка, Донецька область, Волноваський район, Великоновосілківська селищна ТГр, н.п. Старомайорське.
21.06.2024 за вих. № 06/8383 ІНФОРМАЦІЯ_9 направлено ОСОБА_3 сповіщення сім`ї № 450 про безвісті зникнення її чоловіка 13.06.2024 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , 1981 року народження, під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Старомайорське Донецької області. В зазначеному сповіщенні вказано, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку.
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 08.07.2024 №1142 призначено службове розслідування щодо зникнення безвісти лейтенанта ОСОБА_2 , за результатами якого складено акт № 185/1058 службового розслідування, відповідно до якого визначено вважати підтвердженим факт зникнення безвісти, за особливих обставин лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , командира І взводу морської піхоти І роти морської піхоти НОМЕР_6 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_3 , що сталися під час виконання обов`язків військової служби, 13.06.2024 близько 04:41 у районі населеного пункту Старомайорське, Донецької області, під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, факт зникнення безвісти не пов`язаний із вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком перебування в алкогольному чи наркотичному сп`янінні, не є наслідком навмисного заподіяння собі ушкодження, загибелі військовослужбовця не було встановлено. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (з основної діяльності) від 10.09.2024 № 1286 «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти лейтенанта ОСОБА_2 » визначено вважати, що факт зникнення безвісти, за особливих обставин під час виконання завдань із захисту Батьківщини, військовослужбовця НОМЕР_7 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_3 , а саме лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , командира І взводу морської піхоти І роти морської піхоти НОМЕР_6 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_3 , мав місце внаслідок збройної агресії російської федерації 13.06.2024 близько 04:41 під час штурмових дій в районі виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Старомайорське, Донецької області; визначено, що лейтенант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , командир І взводу морської піхоти військової частини НОМЕР_3 , безвісти зник, за особливих обставин під час виконання завдань із захисту Батьківщини.
Згідно із наказом командувача військово-морських сил ЗСУ від 11.06.2025 № 401 відповідно до пунктів 7 та 247 Положення про проходження громадянами України військової служби з Збройних Силах України старшого лейтенанта ОСОБА_2 , колишнього командира взводу морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_3 , який перебував у розпорядженні командувача Військово – Морських Сил Збройних Сил України виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку із загибеллю із 14 червня 2024 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2024 у справі № 761/41286/24, яке набрало законної сили 05.12.2024, встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, місце народження: м. Луганськ, Україна, РНОКПП НОМЕР_8 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_10 в селі Старомайорське, Волноваського району, Донецької області, Україна при виконанні бойового завдання в умовах воєнного стану.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого 24.06.2025 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 у віці 42 років, про що 11.03.2025 складено відповідний актовий запис № 75, місце смерті Україна, Донецька область, Волноваський район, с. Старомайорське.
04.08.2025 позивачем направлено на ім`я керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву від 03.08.2025 із проханням виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_11 сина - старшого лейтенанта ОСОБА_2 .
До заяви позивачем додано документи, які підтверджують його право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) сина ОСОБА_2 , а саме: копію паспорта; копію документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; копію свідоцтва про смерть військовослужбовця НОМЕР_9 від 24.06.2025; копію свідоцтва про народження військовослужбовця НОМЕР_2 від 26.06.2025; рішення суду по справі № 761/41286 від 04.11.2024; повний витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»; копії документів ІНФОРМАЦІЯ_2 ; картку реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку; згоду на обробку персональних даних; довідку від 17.07.2025 № 3010-7002265510 про взяття на облік ВПО.
Вищенаведену заяву разом з доданими документами надіслано позивачем на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) засобами електронного зв`язку з накладанням власного кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Внаслідок неотримання відповіді на заяву від 03.08.2025 позивачем 07.10.2025 направлено заяву на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) засобами електронного зв`язку з накладанням власного кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, в якій ОСОБА_1 просив надати письмову інформацію щодо стану розгляду заяви від 03.08.2025 про виплату одноразової грошової допомоги.
Однак cтаном на час звернення до суду, відповідь на заяву позивача надана не була.
Вважаючи, що структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не наданні обґрунтованої відповіді на заяву ОСОБА_1 від 07.10.2025 про результати розгляду заяви від 03.08.2025 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина - військовослужбовця Збройних Сил України, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Статтею 3 Закону № 393/96-ВР передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Вимоги до звернення наведені у статті 5 Закону № 393/96-ВР, за змістом якої звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Особливою формою колективного звернення громадян до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, органу місцевого самоврядування є електронна петиція, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому статтею 23-1 цього Закону.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.
Відповідно до статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Приписами статті 15 Закону № 393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Згідно із статтею 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Положеннями статті 20 Закону № 393/96-ВР визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Аналіз наведених норм Закону № 393/96-ВР дає підстави для висновку, що орган, який отримав заяву і до компетенції якого входить вирішення порушених у заяві питань, зобов`язаний не лише розглянути у встановлені нормативно-правовими актами строки заяви (клопотання), а й надати заявнику відповідь за результатами розгляду таких звернень. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07.10.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) із заявою з накладанням власного кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, якою просив надати письмову інформацію щодо стану розгляду заяви від 03.08.2025 про виплату одноразової грошової допомоги.
Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_6 у строк, встановлений законом, позивачу відповідь надана не була.
Отже, матеріалами справи встановлено, що позивач звертався із відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на свою електронну поштову її отримав. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 без статусу юридичної особи. Разом з тим, саме до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в силу приписів пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, входить вирішення порушених позивачем питань.
Таким чином, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність в спірних правовідносинах ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виразилась у не розгляді та не наданні відповіді ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» на заяву від 07.10.2025.
На час розгляду справи в суді ІНФОРМАЦІЯ_6 не надано жодних належних і допустимих у розумінні статей 73-74 КАС України доказів, що у строк, встановлений законом, позивачу була надана відповідь.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача. 
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що в межах цієї справи структурним підрозділом відповідача 1 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , не було зроблено.
Отже, відновлення порушених прав позивача має бути здійснено ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким і допущено бездіяльність, шляхом належного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.10.2025 та надання відповіді згідно Закону України «Про звернення громадян».
З огляду на викладене, у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 слід відмовити.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Ухвалою суду від 12.02.2026 позивачу відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у справі. 
Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_6 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, в свою чергу, є юридичною особою, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 968,96 грн необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державного бюджету України.
Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_11 (без права юридичної особи), АДРЕСА_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду та не надання відповіді ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» на заяву від 07 жовтня 2025 року. 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 розглянути та надати відповідь ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» на заяву від 07 жовтня 2025 року.
В задоволенні решти вимог відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя 	К.Є. Петросян