Справа № 216/9340/25
Провадження № 2/177/835/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
Іменем України
16 квітня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Березюк М. В.
за участі: секретаря Бабєєва К. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
ВСТАНОВИВ:

25.12.2025 року представник позивача звернувся до суду, через систему «Електронний суд», з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав що, між позивачем та відповідачем 13.04.2025 року укладено кредитний договір № 13.04.2025-100000467, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 168 днів без права лонгації строку кредитування, дата повернення кредиту 27.09.2025 року, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитними коштами, комісією за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту та дорівнює 250, 00 грн., додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 750.00грн. та неустойки за невиконання зобов`язання у розмірі 75,00 грн за кожен день невиконання зобов`язання. Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 15150,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000,00 грн. заборгованості за відсотками у розмірі 6650,00 грн, комісії у розмірі 250,00 грн., додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 750.00 грн. та неустойки у розмірі 2500,00 грн. Також просив суд стягнути понесені витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.03.2026 року відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду за правила спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. 16).
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку (а.с. 22, 49). Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву не подано.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. 
Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що 13.04.2025 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №13.04.2025-100000467 (заявка на отримання кредиту сформована споживачем, оферта та акцепт), відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 168 днів без права лонгації строку кредитування, дата повернення кредиту 27.09.2025 року, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за один день користування кредитними коштами, комісією за надання кредиту у розмірі 5% від суми кредиту та дорівнює 250, 00 грн., та неустойки за невиконання зобов`язання у розмірі 75,00 грн за кожен день невиконання зобов`язання. 
Відповідач попередньо пройшов ідентифікацію (а.с. 46), прийняв пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), ознайомився з паспортом споживчого кредиту, заповнив анкету позичальника та підтвердив укладення кредитного договору (а.с. ЕС). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е715. У цьому договорі ОСОБА_1 вказав картку, на яку просив зарахувати кредитні кошти № НОМЕР_1 хх-хххх-6912 (а.с. 40).
Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн підтверджено квитанцією про перерахування суми кредиту за допомогою системи іPay.ua, на кредитну картку споживача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (а.с. 46).
Відповідач умови Кредитного договору не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Таким чином, як встановлено в ході судового розгляду, кредитор виконав свої зобов`язання за договором укладеним між сторонами, видавши відповідачу кредитні кошти у сумі 5000, 00 грн.
Відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах визначених договором, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого за ним рахується заборгованість в сумі 5000 грн за тілом кредиту, заборгованості по процентах у розмірі 6650,00 грн., комісії у розмірі 250, 00 грн., комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 750,00 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, та в сумі становить 12650,00 грн. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, розрахунок заборгованості не спростував, доказів сплати тіла кредиту та відсотків не надав.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 2500,00 грн., то такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже в силу прямої норми закону, банк (фінансова установа) зобов`язаний був списати боржнику заборгованість за неустойкою в сумі 2500,00 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак кредитор списання неустойки не здійснив, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, що включає неустойку.
Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені є такими, що не підлягають задоволенню. В цій частині в задоволені позову суд вважає за необхідне відмовити.
Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 12650,00 грн. (5000 грн + 6650,00 грн + 250,00 грн.+750,00). В іншій частині позовних вимог відмовити.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2022,46 гривень (12650,00 грн х100 %/: 15150,00 грн = 83,49 % задоволених позовних вимог; 2422,40 грн х 83,49 % /100 % = 2022,46 грн). 

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032) заборгованість за кредитним договором № 13.04.2025-100000467 від 13.04.2025 року в загальному розмірі 12650 (дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок та судові витрати пов`язані зі сплати судового збору у розмірі 2022 (дві тисячі двадцять дві) гривні 46 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя      М.В.Березюк