Справа № 354/1311/24 
Провадження № 22-ц/4808/529/26 
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,
суддів Василишин Л.В., Баркова В.М.,
секретаря Шемрай Н.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Поляницької сільської ради Надвірняського району Івано-Франківської області про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в інтересах якого діє адвокат Левицький Андрій Олександрович, на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену суддею Ваврійчук Т.Л. 23 січня 2026 року в м. Яремче Івано-Франківської області, повний текст якої складено 28 січня 2026 року,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2024 року Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» подано позов до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Поляницької сільської ради Надвірняського району Івано-Франківської області про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що розпорядженням Івано-Франківської ОДА від 07.02.1996 року №85 «Про надання у постійне користування земель лісового фонду» Ворохтянському державному лісогосподарському підприємству надано у постійне користування земельні ділянки лісового фонду за межами населених пунктів для ведення лісового господарства загальною площею 11746 га. 
Відповідно до Державного акта на право постійного користування землею №002701 позивачу надано у постійне користування земельну ділянку площею 4350, 5 га з цільовим призначенням для ведення лісового господарства. 
Позивач позбавлений права повноцінно користуватися земельною ділянкою, оскільки в неї входить земельна ділянка площею 0,125 га з кадастровим номером 2611092001:22:002:2964, яка зареєстрована у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №143 від 19.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. 
Факт віднесення спірної земельної ділянки, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 , до земель лісового фонду, що перебувають у постійному користуванні позивача, підтверджується Державним актом на право постійного користування землею №002701. 
Позивач вказує, що у цій справі відбулося вибуття земельної ділянки з володіння законного користувача поза його волею та з порушенням вимог земельного законодавства, оскільки землі лісового фонду мають спеціальний правовий режим і не можуть передаватися у приватну власність у такий спосіб.
З урахуванням зміни предмету позову позивач просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,125 га, кадастровий номер 2611092001:22:002:2964.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали 
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2026 року залишено без розгляду позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Поляницької сільської ради Надвірняського району Івано-Франківської області про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Короткий зміст апеляційної скарги 
Позивачем Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» подано апеляційну скаргу з мотивів істотного порушення норм процесуального права.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, застосовуючи пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, не врахував наявність у матеріалах справи заяви представника позивача від 04.12.2024 року про розгляд справи за його відсутності, тому не мав підстав для застосування  наслідків повторної неявки позивача. Таким чином, один із обов`язкових елементів для залишення позову без розгляду (відсутність відповідної заяви) у цьому спорі відсутній, що виключає правомірність ухвали.
Крім того, суд не навів жодних мотивів, чому саме неявка представника позивача перешкоджала розгляду справи, а також не встановив обов`язковість його явки, що прямо суперечить положенням статті 223 ЦПК України. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, визначальними умовами для залишення позову без розгляду є одночасна наявність належного повідомлення позивача та відсутність заяви про розгляд справи без його участі. У цій справі така заява була подана, що повністю нівелює підстави, на які послався суд.
Постановлення оскаржуваної ухвали фактично призвело до порушення конституційного права позивача на судовий захист та доступ до правосуддя, гарантованих статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд створив процесуальні перешкоди для розгляду справи по суті, що суперечить принципам справедливого судочинства, зокрема верховенству права, змагальності сторін та пропорційності процесуальних рішень.
Крім того, слід врахувати об`єктивні обставини, пов`язані зі звільненням представника позивача, який здійснював супровід справи, що могло вплинути на організацію участі позивача у процесі, однак навіть ці обставини, на думку позивача, не мають вирішального значення, оскільки ключовим є факт подання заяви про розгляд справи без участі представника.
Враховуючи наведене позивач просив скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.
Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. 
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча суд виконав свій обов`язок щодо повідомлення їх про день, місце та час розгляду справи. 
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає перегляду судового рішення в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду.
На підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду перегляд справи в апеляційному порядку здійснено з повідомленням (викликом) учасників справи.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Застосовані норми права та мотиви суду
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд виходив з того, що позивач повторно не з`явився у підготовче судове засідання, повідомлений належним чином, від нього не надходило заяви про розгляд справи за відсутності його представника. 
Колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке. 
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу;2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.
За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів наголошує, що при застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права, суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.
Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).
Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача у підготовче засідання.
У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20). 
Суд першої інстанції постановив здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 15 серпня 2024 року. Підготовче судове засідання неодноразово відкладалося, а також у розгляді справи судом оголошувалися перерви, зокрема 15.08.2024, 12.09.2024, 07.10.2024, 11.11.2024, 04.12.2024, 27.12.2024, 23.01.2025, 14.02.2025, 21.02.2025, 13.03.2025, 31.03.2025, 22.04.2025, 14.05.2025, 05.06.2025, 23.06.2025, 13.08.2025, 01.09.2025, 18.09.2025, 14.10.2025, 30.10.2025, 17.11.2025, 26.11.2025, 19.12.2025, 23.01.2026. Крім того, 04.12.2024 представник позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» Кайдан Д.-С. Т. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, однак суд цього клопотання до уваги не взяв. 
Таким чином, з урахуванням зазначених норм права та з дотриманням релевантної судової практики Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки у справі, яка переглядається, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого процесу, відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду й, відповідно, застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги може скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 4 ч.1ст.379 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу скасувати з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384, 389-391 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Задовольнити апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в інтересах якого діє адвокат Левицький Андрій Олександрович.
Скасувати ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2026 року.
Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач  І.О. Максюта 
Судді:      Л.В. Василишин
В.М. Барков

Повний текст постанови складено 06 квітня 2026 року