Справа № 357/3330/26
1-кп/357/680/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючий суддя - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілої – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
захисника – ОСОБА_6 ,
розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому судовому засіданні, угоду про визнання винуватості від 26 березня 2026 року, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 12026111030000089 від 15 січня 2026 року, стосовно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква Київської області, громадянин України, непрацюючий, неодружений, з середньою освітою, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий, 
за ознаками кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, установив таке. 

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_5 обвинувачувався у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за таких фактичних обставин.
10 січня 2026 року близько 09 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у службовому приміщенні бізнес-центру «D-LUX», що розташований за адресою: Київська область, місто Біла Церква, бульварОлександрійський, 52-Б, у цей час ОСОБА_5 помітив сумку, належну потерпілій ОСОБА_4 , в якій зберігались грошові кошти, та у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти в загальній сумі 6000 гривень 00 копійок, що належать потерпілій ОСОБА_4 .
В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінальногоправопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд,чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 6000 гривень 00 копійок.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 4 cт. 185 КК України.
Сторони угоди про визнання винуватості погодились, що обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання – відсутні.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5  повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому засіданні.
В угоді про визнання винуватості сторони погодились, що ОСОБА_5 слід призначити покарання передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнити його, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Сторони засвідчили, що їм відомі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілий надав прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Отже, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , може бути укладена угода про визнання винуватості.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.
Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_5 кваліфіковані правильно.
Погоджене в угоді про визнання покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про його особу, зазначені у вступній частині вироку, а також враховуючи те, що він медичну допомогу у лікаря-психіатра не отримує, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з 2019 року з приводу «Вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, а також не перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Обвинувачений ОСОБА_5 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.
Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.
Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.
Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Отже, суд призначає узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Отже, оскільки сторони угоди про визнання винуватості узгодили обвинуваченому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ч. 2 ст. 75 КК України та, з огляду на установлені дані про його особу, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що ОСОБА_5 потерпілому шкоду не відшкодував, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, визначені в ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.
Керуючись ст. 100, 174, 368, 374, 377, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2026 року, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, в межах санкції вказаної норми, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Установити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 виконувати такі обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Іспитовий строк обчислювати з 26 березня 2026 року.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України вручити учасникам судового провадження копію повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду       ОСОБА_7  
Київської області