Справа № 127/36093/24
Провадження № 22-ц/801/408/2026
Категорія: 82
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року	Справа № 127/36093/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Панасюка О. С.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Геращенко Тетяни Василівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року, ухвалене у складі судді Бойка В. М. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків.
Позов обґрунтовано тим, що між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було узгоджено перелік робіт та виконано роботи по виготовленню студійної циклорами. Замовник у повній мірі здійснив розрахунок з виконавцем за виконану роботу у розмірі 38 500 грн. 
Однак, після завершення робіт замовник виявив недоліки у виконаній роботі, зокрема, неякісне виконання робіт, виготовлення циклорами з матеріалів, що не відповідають технічним характеристикам для виготовлення такого роду конструкції. Уся конструкція після завершення робіт через тиждень вкрилася тріщинами, підлога циклорами просідає у центральних частинах конструкції циклорами, вибоїни (нерівності) по всій площі циклорами, нерівне покриття шпаклівкою, відсутній плавний перехід між горизонтальними та вертикальними площинами конструкції, тріщини по всій поверхні, по середині, на бокових стінках, згинах конструкції циклорами, на стиках ОСБ плит та на стиках гіпсокартонних плит конструкції, фарба, якою пофарбована циклорама, швидко брудниться та не піддається очищенню. 
При цьому, циклорама жодного разу не використовувалась у робочому режимі. Дана конструкція не може використовуватись за призначенням, оскільки: 
• під час пересування моделі по циклорамі існує висока ймовірність виникнення небезпеки для її життя і здоров`я; 
• можливі проломи у боковинах циклорами, оскільки товщина самої конструкції настільки тонка, що призводить до прогинання та рухливості самої конструкції, в результаті чого можливе падіння моделі та її травмування; 
• за рахунок недоліків конструкції можливе виникнення неправильного заломлення світла для фотографа під час фотозйомок. 
Відповідач, як виконавець робіт та спеціаліст у сфері будівельних робіт, зобов`язаний перед початком роботи повідомити позивачу (замовнику) про те, які матеріали будуть використовуватись та їх технічні характеристики, з метою безпечного та належного використання у майбутньому конструкції (циклорами). 
У результаті роботи відповідачем змонтовано неякісну конструкцію (студійну циклораму, яка не може використовуватись замовником за призначенням, оскільки використовували будівельні матеріали, що не можуть бути застосовані для виготовлення циклорами. 
Внаслідок неякісного виконання відповідачем (виконавцем) робіт позивач (замовник) не виконав умови раніше укладеного договору із клієнтами щодо оренди фотостудії та студійної циклорами на загальну суму 10 000 грн, не виконав попередньо погоджені 2 фотосесії із своїми клієнтами по 700 грн/год (на загальну суму 1400 грн), що призвело до значних фінансових втрат та виникнення упущеної вигоди. Потенційний прибуток, який позивач міг отримати у розмірі 11 400 грн, він не отримав.
Відтак, загальна сума нанесених позивачу збитків становить 49 900 грн, з яких 38 500 грн - понесені витрати на виконання відповідачем неякісної роботи (квитанція № E4CB-93HВ-4РКТ-Е04Т від 14 червня 2014 року на суму 18 000 грн, ( ОСОБА_3 мама Позивача), квитанція № KEH1-3679-Х056-2ABС від 04 липня 2024 року на суму 3 500 грн, решта суми 17 000 грн передавалась відповідачу готівкою, що може підтвердити свідок ОСОБА_4 ); 11 400 грн - упущена вигода.
Зважаючи на те, що між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було укладено письмового договору підряду, а плата за послуги здійснювалась ОСОБА_1 на банківську картку ФОП ОСОБА_2 , позивачу невідомий реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер і серія паспорта.
Позивач двічі вживав заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання 06 вересня 2024 року відповідачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену у Витягу з ЄДРЮФОПГФ, та VIBER за номером телефону НОМЕР_1 також зазначений у Витягу з ЄДРЮФОПГФ, претензії. Також у момент приймання робіт від ФОП ОСОБА_2 позивач повідомив про виявлені недоліки виконаної роботи, запропонував підписати Акт про виявлені недоліки, однак, відповідач після повідомлення про виявлені недоліки кілька днів взагалі не виходив на зв`язок та проігнорував підписання Акту про виявлені недоліки. 
Однак відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки позивачу, тому ОСОБА_1 у заявленому позові просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь матеріальні збитки, які завдані в результаті недоліків у виконаних роботах щодо конструкції циклорами, у розмірі 49 900 грн, вирішити питання судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року у задоволенні позову було відмовлено.
Своє рішенні суд мотивував тим, що позивачем не було надано належних, беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження неякісного виготовлення відповідачем циклорами, а саме, наявності недоліків, істотних недоліків у виконаній роботі, причин таких недоліків, завданого збитку та його розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та недоліками, а тому позивачем недоведені позовні вимоги в частині відшкодування завданих збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Панасюк О. С.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів позовної заяви.
Оскільки, між позивачем та відповідачем була домовленість про виконання певного виду робіт, та в результаті відповідач (виконавець) отримав від позивача (Замовника) кошти за виконану роботу, договір у такому разі вважається укладеним в усній формі. Відповідно до ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Форма договору може бути усна або письмова. 
Суд зазначив, що позивач не надав експертного висновку та не довів вини відповідача. Однак згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідач не надав жодного доказу того, що тріщини на конструкції виникли внаслідок неправильної експлуатації позивачем, а не через використання невідповідних матеріалів (ОСБ та гіпсокартону замість спеціальних сумішей). 
Суд безпідставно прийняв версію відповідача (непідтверджену жодними доказами по справі) про те, що результатом робіт користувались «2 місяці», ігноруючи реальні обставини, а саме: дефекти виявлені через 1-2 тижні після завершення робіт, коли об`єкт не використовувався. Суд першої інстанції не надав жодних мотивів, чому прийняв версію відповідача замість фактичної, що суперечить ст. 89 ЦПК України, в якій йдеться про те, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Крім того, суд не визнав належним доказом квитанцію на 18 000 грн, оскільки платником була ОСОБА_3 . Проте судом не враховано, що вказаний платіж був здійснений за вказівкою відповідача на карту особи ( ОСОБА_5 ), яку сам відповідач і назвав «своїм майстром». У межах усних домовленостей такий спосіб оплати є поширеним, а листування та квитанція, що надані суду чітко вказує на виконання позивачем зобов`язань з оплати саме за цим замовленням. 
Також, в оскаржуваному рішенні зазначено, що фотознімки є неякісними, а тому не є належним доказом та не підтверджують наявність вини відповідача у спричиненні шкоди. Втім, апелянт, щойно виявив недоліки, зафіксував це. Відповідно, до ч. 3 ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. 
Посилання відповідача на те, що він був лише «посередником» та шукав майстра через сайт «Кабанчик», є юридично неспроможними. Позивач домовлявся саме з ОСОБА_2 , кошти (аванси та вказівки щодо матеріалів) проходили через нього або за його прямою вказівкою. ФОП ОСОБА_2 виступав стороною договору (підрядником), а залучення ним третіх осіб (Жущинського) до виконання роботи не звільняє підрядника від відповідальності перед замовником (ч. 2 ст. 838 ЦК України). А саме, ОСОБА_2 займався організацією робіт; визначення матеріалів; контроль закупівель; вказівки майстру; отримання ним коштів; спілкування з позивачем після завершення робіт. 
Судом першої інстанції не встановлено роль відповідача в організації робіт, тому як Відповідач визначав технологію, матеріали, послідовність робіт, бюджет, картки для оплати, перелік закупівель тощо. Майстер працював за його інструкціями, а не самостійно. Це є підряд з залученням субпідрядника (ст. 838 ЦКУ), а не «пошук майстра». 
Крім того, в оскаржуваному рішенні не враховано переписку, в якій відповідач дає прямі вказівки щодо виконання робіт, в рішенні зазначено, що «відсутній номер телефону», що є невірним. Наявні скріншоти з повною ідентифікацією номера підтверджують, що переписка велась саме з відповідачем.
Суд першої інстанції не оцінив фото, відео та акт виявлених недоліків. Фото та відео були зроблені одразу після виявлення дефектів. При цьому відео, яке додавалось до матеріалів справи, взагалі судом оглянуте в судовому засіданні не було. Відповідно до ст. 89 ЦПК України цим доказам не було надано оцінки та суд безпідставно визнав їх «неналежними». Тому суд першої інстанції не сприяв з`ясуванню істотних обставин, не дав оцінки відео/акту/переписці (ст. 89 ЦПК) та не мотивував відхилення доказів. 
Крім того, в рішенні зазначено, що позивачем не було заявлено клопотання про проведення експертизи, натомість дана експертиза не могла бути проведена з наступних причин. Циклорама - це робоча зона студії. Тримати її пошкодженою 3-6 місяців, поки відбувається судовий процес - неможливо.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо релігійної організації) ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, види економічної діяльності: 38.11 Збирання безпечних відходів (основний) 74.10 Спеціалізована діяльність із дизайну 39.00 Інша діяльність щодо поводження з відходами 43.39 Інші роботи із завершення будівництва 43.34 Малярні роботи та скління 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін 43.31 Штукатурні роботи 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (а. с. 9-10).
14 червня 2024 року ОСОБА_3 здійснила платіж у розмірі 18 000 грн на картку НОМЕР_2 із призначенням платежу «Переказ особистих коштів» (а. с. 11).
На а. с. 12-13, 15, 22-25 надані позивачем докази переписки у програмі «Вайбер» із абонентом ОСОБА_6 вже роб…
04 липня 2024 року ОСОБА_1 здійснив платіж у розмірі 3 500 грн на картку НОМЕР_3 із призначенням платежу «Переказ особистих коштів» (а. с. 14).
24 серпня 2024 ОСОБА_1 склав акт про виявлені недоліки. Акт підписаний позивачем, підпису відповідача не містить (а. с. 19).
06 вересня 2024 року та 25 жовтня 2024 року адвокат Геращенко Т. В. в інтересах позивача надіслала відповідачеві претензію щодо неналежно наданих послуг підряду (а. с. 16-18, 26-28).
На а. с. 32 договір оренди фотостудії від 18 серпня 2024 року № 001, укладений між позивачем та ОСОБА_7 , для проведення фотосесії та відеозйомки протягом двох годин 31 серпня 2024 року, вартість оренди - 1 400 грн.
На а. с. 33 договір про надання послуг фотографа від 14 серпня 2024 року № 001, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_8 , строк надання послуг з 26 серпня 2024 року по 02 вересня 2024 року.
На а. с. 74-75, 76-93 надана ФОП ОСОБА_2 виписка по банківській картці.
На а. с. 94-107 надана ФОП ОСОБА_2 переписка у програмі «Вайбер» із абонентом НОМЕР_4 . Номер належить ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами.
На а. с. 108-121 надана ФОП ОСОБА_2 переписка у програмі «Вайбер» із абонентом ОСОБА_9 …, який є майстром, який виготовляв циклораму, що не заперечується сторонами.
На а. с. 122-123 оголошення на сайті kabanchik.ua про збирання циклорами з ГКЛ та згода ОСОБА_5 виконати замовлення.

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.
Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно зі ст. 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. 
Статтею 857 ЦК України визначено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором (ч. 1 ст. 858 ЦК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.
У вказаній нормі матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.
У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі №924/831/17.
Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються.
Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
За змістом частин 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони, суд за власною ініціативою не може збирати докази.
Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Із матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 дійсно існували договірні правовідносини, які не були обумовлені у письмовому вигляді.
Як видно зі змісту наданих сторонами переписок із програми «Вайбер», вони узгодили виготовлення студійної циклорами на замовлення позивача. Виконання роботи здійснювалося майстром ОСОБА_10 , що підтверджується сторонами.
Втім апеляційний суд погоджується висновками суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів існування між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 відносин підряду у розумінні ЦК України, як і не містять належних доказів оплати відповідних послуг відповідача на виконання такого договору, а також оплати позивачем на рахунок відповідача матеріалів, необхідних для виготовлення циклорами.
Також правильними є висновки місцевого суду, що позивачем не було належним чином доведено завдання йому шкоди внаслідок неналежного виготовлення циклорами саме ФОП ОСОБА_2 .
На переконання колегії суддів, місцевий суд повно та об`єктивно дослідив надані сторонами докази та надав їм правильну оцінку, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року)..
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, тому судові витрати за перегляд справи судом апеляційної інстанції слід залишити за ОСОБА_11 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Геращенко Тетяни Василівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2025 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції, залишити за ним.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий           В. В. Оніщук

Судді          Л. О. Голота

О. С. Панасюк