ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 р. 	Справа № 520/15976/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Харківської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 30.09.25 по справі № 520/15976/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Харківської міської ради , Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської міської ради (далі по тексту – перший відповідач, ХМР), Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (далі по тексту – Департамент, другий відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України № ЗМ-22/05-46 від 22.05.2025 про відмову в наданні компенсації фізичній особі ОСОБА_1 за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та рішення Департаменту житлово-комунального господарства № ЗМ-27/27-25 від 27.05.2025 про затвердження рішення комісії про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України;
- зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, повторно розглянути заяву фізичної особи ОСОБА_1 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правових висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність та безпідставність рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України № ЗМ-22/05-46 від 22.05.2025 та рішення Департаменту № ЗМ-27/27-25 від 27.05.2025 про затвердження рішення комісії про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, якими відмовлено ОСОБА_1 у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , оскільки позивач не входить до переліку осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» від 23 лютого 2023 року № 2923-IX (далі – Закон № 2923-IX), а тому у відповідачів були відсутні правові підстави для відмови у наданні такої компенсації.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі №520/15976/25 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61003, код ЄДРПОУ 04059243), Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61003, код ЄДРПОУ 43927048) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправним і скасовано Рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України № ЗМ-22/05-46 від 22.05.2025 про відмову в наданні компенсації фізичній особі ОСОБА_1 за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та рішення Департаменту житлово-комунального господарства № ЗМ-27/27-25 від 27.05.2025 про затвердження рішення комісії про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Зобов`язано Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, повторно розглянути заяву фізичної особи ОСОБА_1 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правових висновків суду.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 04059243) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 43927048) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.
Перший відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з викладенням висновків, що не відповідають фактичним обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 520/15976/25 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.
Зазначив, що суд першої інстанції помилково погодився з позицією позивача, що Харківська міська рада є належним відповідачем за даним позовом до якої заявлені відповідні позовні вимоги, оскільки не уповноважена на прийняття адміністративних рішень за результатами розгляду заяв про надання компенсації за знищене/ пошкоджене житло. 
Зважаючи на наведене та враховуючи, що позивачем оскаржуються рішення Комісії та Департаменту, судом першої інстанції слід було врахувати, що належними відповідачами у спірних правовідносинах повинні бути поряд з Комісією також Департамент житлово-комунального господарства Харківської міської ради, як уповноважена особа з чітко встановленими повноваженнями щодо прийняття рішень у сфері надання компенсації за пошкоджене/знищене житло. Крім того, судовий збір підлягає стягненню з Департаменту, як окремого виконавчого органу міської ради та розпорядника бюджетних коштів за цим напрямком.
Другий відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 520/15976/25 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про відсутність у діях суб`єкта владних повноважень будь-яких ознак протиправності, так як розташована за адресою: АДРЕСА_1 житлова квартира підпадає під визначення пошкодженого об`єкту нерухомого майна, а тому у розумінні Закону № 2923-IX позивачу необхідно було звертатись із заявою про надання компенсації саме за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, а не за знищений, що мало місце у спірних правовідносинах.
Вказав, що Законом № 2923-IX передбачено два окремі механізми з надання компенсації (1) за знищений об`єкт нерухомого майна і (2) за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, що протиправно залишилось поза увагою суду першої інстанції.
Так, на переконання другого відповідача, норми Закону № 2923-IX не створюють підстав для вчинення суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна відносно окремої зруйнованої житлової квартири у багатоквартирному будинку, який може фізично бути відновлений і відновлення якого є економічно доцільним, позаяк така квартира за визначенням пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2923-IX віднесена до категорії - пошкоджені об`єкти нерухомого майна.
Зауважив, що відповідно до Звіту за результатами основного (детального) обстеження технічного стану об`єкту «Аварійно відновлювальні роботи (капітальний ремонт) багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 », виготовленого експертом з технічного обстеження будівель та споруд, ступінь та характер наявних пошкоджень несучих та огороджувальних конструкцій (категорій відповідальності конструкцій А і Б) свідчить про необхідність виконання робіт щодо часткового демонтажу частин об`єкта, підсилення окремих частин об`єкта. Орієнтовний ступінь пошкоджень об`єкта в цілому до 50%. За висновком проведеного технічного обстеження визначено ІІ категорію пошкоджень об`єкта. Для подальшої експлуатації будівлі рекомендовано виконання робіт з відновлення шляхом капітального ремонту, реконструкції об`єкта. Зазначений звіт є підставою для прийняття рішення про виконання робіт із відновлення такого пошкодженого об`єкту шляхом капітального ремонту та його реконструкції, чим жодним чином не порушуються права позивача на володіння його речовими правами та їх втрат у натурі.
Вказав, що саме Департамент є належним відповідачем у даній справі. У свою чергу, Харківська міська рада не є самостійним уповноваженим органом та не уповноважена власними функціями на прийняття адміністративних рішень за результатами розгляду заяв про надання компенсації за знищене/ пошкоджено житлом в рамках вище наведеного законодавства. Вирішуючи спір про визнання про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії щодо спірного рішення Комісії та Департаменту, суд першої інстанції не вірно встановив необхідність стягнення з Харківської міської ради на користь позивача відповідного розміру судового збору.
Позивач надав до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги, в яких зазначив, що фактично всі заперечення Харківської міської ради, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з покладенням судом першої інстанції на ХМР частини судових витрат, однак така обставина не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції та прийняття апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Крім того, залучення Харківської міської ради в якості співвідповідача разом з Департаментом житлово-комунального господарства Харківської міської ради не є порушенням статті 48 КАС України, та не тягне за собою скасування судового рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову у позові.
З посиланням на приписи Закону № 2923-IX зазначив, що знищені квартири є самостійними об`єктами компенсації за умови встановлення факту їх знищення (непридатності для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення якого є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним). Системне тлумачення пунктів 4, 6 частини першої статті 1 та пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 2923-ІХ дозволяє дійти висновку, що фізичні особи громадяни України, які є власниками знищених квартир, є отримувачами компенсації для цілей Закону № 2923-ІХ.
Єдиними законодавчими винятками з цього правила є умови, наведені законодавцем в преамбулі Закону № 2923-ІХ, а саме не можуть бути отримувачами компенсації фізичні особи-громадяни України, які є власниками знищених або пошкоджених квартир, знищення або пошкодження яких відбулось до 24 лютого 2022 року (абзац перший Преамбули Закону № 2923-ІХ) та які станом на 24 лютого 2022 року знаходилися на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"(абзац другий Преамбули Закону № 2923-ІХ). Жодних інших винятків Законом № 2923-ІХ для визначення фізичних осіб-громадян України, які є власниками знищених або пошкоджених квартир, як отримувачів компенсації Законом № 2923-ІХ, не визначено.
При цьому, зауважив, що розташування квартири в багатоквартирному будинку жодним чином не впливає на правовий статус квартири, як самостійного об`єкта нерухомого майна і відповідно як самостійного об`єкта компенсації за Законом № 2923-ІХ.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 19 березня 2022 року внаслідок обстрілу міста Харкова збройними силами країни агресора Російської Федерації, сталось загоряння житлової квартири позивача АДРЕСА_4 , яка належить йому на праві власності.
Згідно з актом про пожежу від 04.08.2022, складеного комісією у складі провідного інспектора ВЗНС по Київському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області Зубахи О. В., фахівця ВЗЗ з ПНС у м. Харкові ЦЗД ГУ ДСНС України у Харківській області Лісіна О. С. та власника квартири ОСОБА_1 , внаслідок пожежі знищено житлову квартиру АДРЕСА_4 та все майно в середині. Причина пожежі пов`язана з проведенням бойових (воєнних) дій.
16.05.2025 позивач звернувся до Комісії Харківської міської ради з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України із заявою № 3В-16.05.2025-198277 про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Рішенням Комісії № ЗМ-22/05-46 від 22.05.2025 відмовлено фізичній особі ОСОБА_1 у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 .
Підставою для відмови вказано : подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до пункту 1 частини шостої статті 6 Закону України “Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України” від 23.02.2023 року № 2923-IX.
Рішенням Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 27.05.2025 № ЗМ-27/27-25 було затверджено рішення Комісії про відмову фізичній особі ОСОБА_1 в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, вважаючи, що відповідачами прийнято протиправні та необґрунтовані, а відтак такі, що підлягають скасуванню рішення, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про протиправність рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України № ЗМ-22/05-46 від 22.05.2025 про відмову в наданні компенсації фізичній особі ОСОБА_1 за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та рішення Департаменту житлово-комунального господарства № ЗМ-27/27-25 від 27.05.2025 про затвердження рішення комісії про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та наявність підстав для їх скасування, оскільки судовим розглядом не встановлено, а відповідачами не доведено, що позивач є особою, до якої застосовано санкції відповідно до Закону України "Про санкції", або має судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I "Злочини проти основ національної безпеки України" Особливої частини КК України або спадкоємцем вищезазначених осіб. А відтак, ОСОБА_1 не віднесено до переліку осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації відповідно до приписів Закону № 2923-IX, що свідчить про відсутність підстав для відмови йому у наданні компенсації на підставі пункту 1 частини 6 статті 6 Закону № 2923-IX.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 4 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України визначено Законом № 2923-IX.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону № 2923-IX знищені об`єкти нерухомого майна - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним:
а) квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки;
б) об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент знищення були зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт;
в) складові частини об`єктів будівництва (квартири, інші житлові приміщення в будівлі), які після прийняття в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна, за умови що на момент знищення в об`єкта будівництва були зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт.
У розумінні пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2923-IX пошкоджені об`єкти нерухомого майна - об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та пошкоджені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та можуть бути відновлені шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції чи реставрації, відновлення яких є економічно доцільним:
а) квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки;
б) об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент пошкодження зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт;
в) складові частини об`єктів будівництва (квартири, інші житлові приміщення в будівлі), які після прийняття в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна, за умови що на момент пошкодження в об`єкта будівництва зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт;
г) спільне майно багатоквартирного будинку, відмінне від земельної ділянки.
Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 2923-IX визначено, що отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є:
1) фізичні особи - громадяни України, які є:
а) власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна;
б) замовниками будівництва - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "б" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "б" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону;
в) власниками спеціального майнового права на неподільні житлові об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти житлової нерухомості або особами, які сплатили часткову ціну такого об`єкта та на користь яких зареєстровано обтяження речових прав на такий об`єкт відповідно до Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону;
г) особами, які здійснили інвестування/фінансування будівництва об`єктів будівництва, щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт до набрання чинності Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктом "в" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону;
ґ) членами житлово-будівельних (житлових) кооперативів, які викупили квартиру, інше житлове приміщення в будівлі, будинок садибного типу, садовий або дачний будинок кооперативу, але не оформили право власності на нього, - у разі отримання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна, визначені підпунктами "а"-"в" пункту 6 частини першої статті 1 цього Закону, або за знищені об`єкти нерухомого майна, визначені пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону;
д) спадкоємцями осіб, визначених підпунктами "а"-"ґ" цього пункту.
Аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що квартира може бути віднесена як до об`єкту пошкодженого так і до знищеного нерухомого майна. 
Колегією суддів встановлено, що 04.08.2022 внаслідок проведення на території м. Харкова бойових (воєнних) дій та потрапляння снаряду сталось загоряння житлової квартири АДРЕСА_4 , внаслідок чого її знищено разом з усім майном, що підтверджується актом про пожежу від 04.08.2022.
Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 4 Закону № 2923-IX заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території. Така заява подається під час дії воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування на території, на якій розташований (розташовувався) знищений об`єкт нерухомого майна.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається щодо кожного знищеного об`єкта нерухомого майна окремо.
Заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна може бути подана до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації:
1) в електронній формі - засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг;
2) у паперовій формі - через центр надання адміністративних послуг, орган соціального захисту населення або нотаріуса.
Подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна здійснюється незалежно від задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) отримувача компенсації або місця розташування знищеного об`єкта нерухомого майна.
Пунктами 1, 6 та 7 частини 7 статті 4 Закону № 2923-IX визначено, що до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються:
щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);
копія документа (документів), що підтверджує (підтверджують) пріоритетне право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, - у разі наявності пріоритетного права на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
документи (у тому числі матеріали фото- і відеофіксації) об`єкта нерухомого майна до/після знищення (за наявності).
Згідно з частиною 17 статті 4 Закону № 2923-IX заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна направляється на розгляд Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території, автоматично програмними засобами Реєстру пошкодженого та знищеного майна.
Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги “єВідновлення” визначено Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги “єВідновлення”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 (далі – Порядок № 381).
Пунктом 6 Порядку № 381 визначено, що компенсація надається у разі, коли:
об`єкт нерухомого майна був пошкоджений після набрання чинності Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні”;
об`єкт нерухомого майна розташований на території України, крім територій активних бойових дій, територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку, для яких на дату подання заяви не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
обсяг пошкоджень не перевищує суму компенсації, що визначена в абзацах п`ятнадцятому і шістнадцятому пункту 10 цього Порядку (крім випадку, передбаченого пунктом 25-1 цього Порядку).
Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 7 Порядку № 381 для розгляду питання надання компенсації виконавчими органами сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, військовими адміністраціями населеного пункту або військово-цивільними адміністраціями населеного пункту (далі - уповноважений орган) утворюється комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - комісія).
Комісія є консультативно-дорадчим органом, підзвітним та підконтрольним уповноваженому органу. Уповноважений орган забезпечує дотримання комісією вимог цього Порядку.
Наказом Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 19.06.2023 № 210 утворено Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України, затверджено її персональний склад, а також затверджено Положення про комісію.
Відповідно до пункту 1.1 Положення про комісію (додаток 2 до наказу Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 19.06.2023 № 210), Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі комісія), є консультативно-дорадчим органом, що утворюється Департаментом житлово комунального господарства Харківської міської ради, діє на території Харківської міської територіальної громади для розгляду питань надання компенсації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 №381 “Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення”.
Отже, саме Департамент житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради є уповноваженим органом на створення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 381, отримувачем компенсації є фізична особа - громадянин України, яка досягла 18-річного віку та подала засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) або в інший спосіб, передбачений цим Порядком, заяву та є власником (співвласником) пошкодженого об`єкта, право власності якого підтверджено.
Пунктом 8 Порядку 381 передбачено, що Комісія відповідно до цього Порядку, зокрема:
- розглядає заяви;
- встановлює наявність/відсутність права та підстав для надання компенсації та пріоритетного права на отримання компенсації відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- приймає рішення про зупинення/поновлення розгляду заяви, надання/відмову в наданні компенсації відповідно до цього Порядку.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 381, за результатами розгляду заяви комісія приймає рішення про надання/відмову в наданні компенсації та передає це рішення на розгляд уповноваженого органу не пізніше п`яти робочих днів з дати прийняття такого рішення. У рішенні про відмову у наданні компенсації обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.
Отже, за наслідками розгляду заяви комісія може прийняти рішення про відмову в задоволенні заяви, або наданні такої компенсації, однак таке рішення обов`язково має бути обґрунтованим, тобто в ньому мають бути вказані підстави для його задоволення чи відмови.
16.05.2025 позивач звернувся до Комісії Харківської міської ради з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України із заявою № 3В-16.05.2025-198277 про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, до якої долучив, зокрема : довідку з реєстру права власності, акт про пожежу від 04.08.2022, документи, що посвідчують особу, за наслідками розгляду якої Комісія прийняла рішення від 10.04.2025 № 3М-10/04-83№ ЗМ-22/05-46 від 22.05.2025 про відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Підставою для відмови вказано : подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до пункту 1 частини шостої статті 6 Закону України “Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України” від 23.02.2023 року № 2923-IX.
У подальшому, Рішенням Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради від 27.05.2025 № ЗМ-27/27-25 було затверджено рішення Комісії про відмову в наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 фізичній особі ОСОБА_1 .
Колегія суддів зазначає, що у розумінні пункту 1 частини 6 статті 6 Закону № 2923-IX підставами для відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна є подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до цього Закону або не має повноважень для подання заяви.
Частиною 3 статті 2 Закону №2923-IX від 23.02.2023 встановлено, що отримувачами компенсації не можуть бути:
1) особи, до яких застосовано санкції відповідно до Закону України "Про санкції";
2) особи, які мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I "Злочини проти основ національної безпеки України" Особливої частини Кримінального кодексу України;
3) спадкоємці щодо пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна, які належали за життя спадкодавцям, визначеним пунктами 1 і 2 цієї частини.
Аналогічний перелік осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації за знищене/ пошкоджене майно, встановлено пунктом 4 Порядку № 381.
Отже, законодавцем встановлено вичерпний перелік осіб, які не можуть бути отримувачами відповідної компенсації.
Колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 є особою, до якої застосовано санкції відповідно до Закону України "Про санкції", або особою, яка має судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I "Злочини проти основ національної безпеки України" Особливої частини КК України, або спадкоємцем таких осіб.
Отже, позивач не входить до переліку осіб, які не можуть бути отримувачами компенсації відповідно до приписів Закону № 2923-IX.
Колегія суддів відхиляє покликання апелянтів на те, що багатоквартирний житловий будинок за вищевказаною адресою може бути відновлений шляхом проведення капітального ремонту, так як Законом № 2923-IX не передбачено такої підстави для відмови у наданні компенсації.
При цьому, неприйнятними є доводи другого відповідача про те, що належна позивачу нерухомість підпадає під визначення пошкодженого об`єкту нерухомого майна, як такі, що не підтверджені належними доказами у справі, враховуючи, що за змістом Акту про пожежу від 04.08.2022, пожежею було саме знищено житлову квартиру АДРЕСА_5 та все майно всередині.
У свою чергу, у розумінні Закону № 2923-IX знищені квартири є самостійними об`єктами компенсації за умови встановлення факту їх знищення (непридатності для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення якого є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним), а розташування такої квартири в багатоквартирному будинку, жодним чином не впливає на її правовий статус, як самостійного об`єкта нерухомого майна.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність Рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України №ЗМ-22/05-46 від 22.05.2025 про відмову в наданні компенсації фізичній особі ОСОБА_1 за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та рішення Департаменту житлово-комунального господарства №ЗМ-27/27-25 від 27.05.2025 про затвердження рішення комісії про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та наявність підстав для їх скасування, що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційних скарг у цій частині.
Колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Колегія суддів зауважує, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішень неналежним чином досліджено всі обставини, а також не надано жодної оцінки долученим до неї доказам та, як наслідок, прийнято не вмотивовані рішення про відмову позивачу у наданні спірної компенсації.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, повторно розглянути заяву фізичної особи ОСОБА_1 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням правових висновків суду.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що оскаржувані рішення, які визнані судом протиправними, прийняті як Харківською міською радою в особі Комісії, так і Департаментом, судові витрати правомірно покладені судом першої інстанції на обох відповідачів пропорційно.
Отже, викладені у апеляційних скаргах доводи щодо неправильного розподілу судом першої інстанції витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, підлягають відхиленню.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги Харківської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/15976/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	О.А. Спаскін   С.П. Жигилій