КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року м. Київ справа №320/35330/23
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним і скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.08.2023 №330, яким старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді "звільнення зі служби в поліції";
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №192 о/с від 08.09.2023 в частині звільнення старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 08.09.2023 по день ухвалення судового рішення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача, службове розслідування, на підставі результатів якого було ухвалено рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, було проведене з порушенням вимог Дисциплінарного статуту. Його проведення мало однобічний та упереджений характер. Висновки дисциплінарної комісії щодо дій позивача є передчасними та не утворюють складу дисциплінарного проступку, тяжкість якого відповідала б застосованому дисциплінарному стягненню. З огляду на це, накази, на підставі яких позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, є незаконними та протиправними.
Вважаючи, що звільнення є безпідставним, позивач звернувся до суду з вимогою про поновлення його на посаді.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року відкрите провадження в адміністративній справі, справу визначено розглядати одноособово суддею Панченко Н.Д. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Представник відповідача направив до суду відзив на позову заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову та в обґрунтування зазначає, що Головним управлінням Національної поліції України в Київській області було проведено службове розслідування та встановлено, що у діях позивача, вбачаються порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На думку відповідача, встановлення вказаних обставин є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року відмовлено Головному управлінню Національної поліції в Київській області у задоволенні заяви про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у Фастівському районному управлінні Головного управління Національної поліції України в Київській області на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції та мав спеціальне звання - старший сержант поліції.
До Головного управління Національної поліції України в Київській області надійшла доповідна записка УПД ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Фастівського районного управління поліції ГУНПУ в Київській області.
Наказом Головного управління Національної поліції України в Київській області від 27.07.2023 №1130 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Фастівського районного управління поліції ГУНПУ в Київській області.
Наказом Головного управління Національної поліції України в Київській області від 01.08.2023 №1195 продовжено строк проведення службового розслідування терміном на 15 днів.
У ході проведення службового розслідування, проведено перевірку стану організації службової діяльності підрозділів превенції Фастівського РУП, за результатами якої виявлено систематичне порушення службової дисципліни окремими працівниками сектору реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області службової дисципліни та законодавства України.
18.08.2023 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за результатами якого запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільненні зі служби в поліції. 
Наказом ГУНП в Київській області № 330 від 30.08.2023 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. 
Наказом начальника ГУНП в Київській області № 192 о/с від 08.09.2023 "По особовому складу" позивача звільнено зі служби в поліції з 11.09.2023 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). 
Вважаючи оскаржувані накази протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" та Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", яким затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський, зокрема, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України "Про Національну поліцію України" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно положень частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.
Згідно з частиною першою-третьою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною другою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
З огляду на приписи пунктів 1, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію України", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Відповідно до положень статті 12 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарним проступком визначається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За змістом частини першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Згідно з статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України" (далі - Порядок №893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до частини 4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Судом встановлено, що у доповідній записці УПД ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_2 зазначено щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками Фастівського районного управління поліції ГУНПУ в Київській області.
Наказом Головного управління Національної поліції України в Київській області від 27.07.2023 №1130 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Фастівського районного управління поліції ГУНПУ в Київській області.
Зазначений наказ відповідача позивачем не оскаржується.
Судом встановлено, що за результатами перевірки матеріалів, складених ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , виявлена відсутність відеозаписів з нагрудної бодікамери у наступних адміністративних матеріалах: постанова БАБ №433058 від 18.07.2023; постанова БАБ №433059 від 18.07.2023; протокол ВАБ №431660 від 01.07.2023; постанова БАБ №188004 від 13.07.2023; постанова БАБ №188001 від 21.06.2023; постанова БАБ №188000 від 17.06.2023.
На думку відповідача, вказане свідчить про порушення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.
Також, перевіркою матеріалів ЄО ОСОБА_1 , які надходили на спецлінію « 102» та списані до справи, виявлено відсутність відеозаписів з нагрудної бодікамери у: ЄО №7166 від 03.06.2023; ЄО № 8825 від 05.07.2023; ЄО № 9917 від 22.07.2023; ЄО № 9509 від 15.07.2023; ЄО № 7007 від 31.05.2023; ЄО № 8824 від 05.07.2023; ЄО № 7980 від 18.06.2023; ЄО № 8306 від 24.06.2023.
Вказане, на думку відповідача, знову ж таки свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.20 і 8 № 1026.
Перевіркою протоколу серії ААД № 198673 від 16.07.2023, за ст. 130 КУпАП, встановлено, що відеозапис правопорушення не повний, а саме відсутній момент зупинки.
Перевіркою адміністративних матеріалів за ст. 173-2 ч.1 КУпАП (протокол ВАБ 431973 від 19.07.2023 та ВАБ 867116 від 18.07.2023), виявлено відсутність відеозапису з нагрудної бодікамери.
Також встановлено, що під час складання адміністративних матеріалів даними поліцейськими в більшості випадків зазначається населений пункт та вулиця, однак не вказується конкретна адреса, де було вчинено адміністративне правопорушення (ААД №333680, БАБ №188003, БАБ № 188002, БАБ № 188005, БАБ №188004, БАБ №188006, БАБ №188008, ГБВ №452486).
Вказане свідчить про порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та статті 256 КУпАП.
Під час документування адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли у правопорушника були відсутні документи на право керування транспортним засобом, не задокументовано адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП ОСОБА_4 - ААД №333625, ААД№333629, ААД№198113.
Також, під час документування адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли водій, керував незареєстрованим транспортним засобом без номерних знаків не задокументоване адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 -3 КУпАП ОСОБА_4 - ААД №102799, ААД №198110, ААД №198І09, ААД №198112, ААД №198102.
Згідно з матеріалами справи опитаний поліцейський відділу превенції Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 пояснив, що в його службові обов`язки входить охорона публічного порядку та реагування на заяви та повідомлення.
12.07.2023 з 08.00 до 13.07.2023 08.00 він спільно з ОСОБА_5 заступив на добове чергування до складу групи реагування патрульної поліції.
13.07.2023 о 06.00, під час патрулювання був зупинений автомобіль «Nissan» під керуванням гр. ОСОБА_6 , який під час керування не користувався паском безпеки, у зв`язку з чим на останнього було складено постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 к серії БАБ 18804 та при оформленні даних матеріалів велася відеофіксація на бодікамеру.
18.07.2023 з 08.00 до 19.07.2023 08.00 ОСОБА_1 знаходився на добовому чергуванні, о 17.20 було зупинено гр. ОСОБА_7 , якому винесена постанова про адміністративне правопорушення передбачене ст. 121 КУпАП серії БАБ 433059, де під час оформлення матеріалів велася відеофіксація.
04.04.2023 з 08.00 до 05.04.2023 08:00 ОСОБА_1 знаходився на добовому чергуванні спільно з ОСОБА_5 , де ними був зупинений автомобіль марки «ВАЗ», яким керував гр. ОСОБА_8 .
На вказаного водія було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, так як останній керував вказаним ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. За ст. 126 адміністративної відповідальності ОСОБА_8 не притягувався, так як під час оформлення позивач телефонував до підрозділу адмін. практики, де йому повідомили, що під час воєнного стану дані матеріали не складаються.
13.04.2023 перебуваючи на добовому чергуванні ОСОБА_1 був зупинений автомобіль марки «ВАЗ», де водій перебував в стані алкоголі сп`яніння, у зв`язку з чим на водія вказаного ТЗ був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КупАП. За ст. 126 КУпАП адміністративної відповідальності водій не притягувався, так як під час воєнного стану дані матеріали не складаються.
15.07.2023 перебуваючи на добовому чергуванні спільно з ОСОБА_5 було зупинено транспортний засіб яким керував гр. ОСОБА_9 на якого було складено адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП поліцейським Сіваківським Б.Б. та винесено постанову за ст. 126 КУпАП, та як у вказаного водія було відсутнє посвідчення водія.
30.06.2023 о 21.00, надійшло завдання «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши на місце події було встановлено, що інформація щодо домашнього насильства не підтвердилася та зі слів ОСОБА_1 , ним під час оформлення адміністративних матеріалів здійснювалася відеофіксація на нагрудну бодікамеру.
21.06.2023 заступив на добове чергування спільно з ОСОБА_10 та отримав бодікамеру № 4349 і службовий планшет, на який надійшло повідомлення що в с. Бишів по вул. Щорса сталося ДТП, прибувши на місце події факт ДТП знайшов своє підтвердження та ОСОБА_11 було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 126 серії БАБ 188001, дані дії здійснювалися під безперервну відеофіксацію. 
03.06.2023 заступив на добове чергування спільно з ОСОБА_12 та на службовий планшет надійшов виклик про порушення ПДР, а саме біля магазину «Фора» припаркований автомобіль номерний знак НОМЕР_1 з порушеннями ПДР - ЄО 7166, прибувши на місце поді останніми було обстежено прилеглу територію виявити вказаний автомобіль у повідомленні не представилось за можливе.
05.07.2023 заступивши на добове чергування, на логістичний пристрій надійшло повідомлення про порушення ПДР, а саме що біля танку припарковано авто марки «BMW» білого кольору з порушення ПДР. Прибувши на вказане місце події та зателефонувавши заявникові, останній повідомив, що вказаний автомобіль поїхав з місця події і зазначену розмову було зафіксовано на бодікамеру.
22.07.2023 заступивши на добове чергування спільно з ОСОБА_5 , де під час патрулювання на логістичний пристрій надійшло повідомлення про порушення ПРД, а саме за кермом т/з рухається неповнолітня особа - ЄО 9917. При передзвоні заявнику та фіксуючи розмову на бодікамеру останній повідомив що вказаний т/з знаходиться біля будинку та здійснив відміну виклику.
22.07.2023 заступивши на добове чергування було отримано повідомлення на службовий планшет про дорожньо-транспортну пригоду - ЄО 8824. Прибувши на вказану адресу у повідомленні, заявник звернувся із зустрічною заявою, у якій просить припинити подальший розгляд його звернення не проводити. Дана подія фіксувалася на бодікамеру.
По матеріалах ЄО: № 7980, № 8306, № 7202, № 7192, № 8794, № 9684 та по інших подіях, що вказані у доповідній записці ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення.
Крім того ОСОБА_1 додав, що бланкова продукція, а саме серії ААД 198114, БАБ 188006, 488007, ВАВ 742441 використані для складання постанов на правопорушників та матеріали здані до САП Фастівського РУП.
Щодо адміністративних протоколів ААБ 80911, 80913, ААД 102783, БАБ 638829, 151160, ГБВ 452489, а також тимчасових дозволів ДТ 290181, 290184, 290183, ОСОБА_1 пояснив, що де саме знаходяться дана бланкова продукція йому не відомо та додав, що до документів ставиться бережно.
Аналізуючи відповідні пояснення ОСОБА_1 , дисциплінарна комісія прийшла лише до висновку, що останній у порушення вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» безпричинно здійснював зупинку транспортних засобів.
З аналізу відповідних обставин судом вбачається, що за змістом висновку службового розслідування позивачем за звітний період складено 122 адміністративних матеріалів, з яких за твердженням відповідача по 6 відсутній відеозапис процедури їх складання.
Під час проведення службового розслідування позивачем були надані пояснення з цього приводу. Проте відповідач не надав належної оцінки зазначеним доводам та не обґрунтував підстави їх відхилення. Згідно з процесуальними нормами, суб`єкт публічного права зобов`язаний оцінити обставини та доводи, викладені особою, яка оскаржує дії або рішення, і дати мотивовану відповідь на них.
Разом з цим у висновку наведені пояснення його колег про належне застосування позивачем портативного відеореєстратора.
Також, позивач зазначає, що посилання на порушення ним вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів (не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення та надано невірну кваліфікацію адміністративного правопорушення, що призвело до безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності) є голослівним та безпідставним. Так, перевіривши Єдиний державний реєстр судових рішень (ЄДРСР) він не знайшов жодного судового рішення яким було скасована постанова винесена ним за наслідками розгляду адміністративної справи або адміністративна справа закрита за протоколом який складав він. Також йому невідомо що постанови про адміністративне правопорушення складені ним були скасовані вищим керівництвом. Це свідчить про відсутність істотного порушення при складанні адміністративних матеріалів, і як наслідок відсутність безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Ці ж доводи спростовують і твердження про неналежне збирання доказів під час складання адміністративних матеріалів.
Будь якої оцінки доводам позивача, чи їх спростування матеріали службового розслідування також не містять.
Суд наголошує, що відповідно до принципу належного урядування, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний забезпечити прийняття рішень на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Такий обов`язок передбачає не лише формальне врахування пояснень особи, але й їх реальну перевірку, аналіз та надання мотивованої відповіді щодо кожного істотного доводу.
Крім цього, висновок службового розслідування містить суперечливі твердження про не знання позивачем нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції. Так на сторінці 20 міститься твердження про відсутність таких знань, поруч з цим у висновку службового розслідування на сторінці 17 абз. 8, 9 міститься інформація, що за службовою характеристикою ОСОБА_1 знає та постійно використовує нормативні документи, які регламентують діяльність поліції. Також позивач зазначав, що відповідно до розділу XI «Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України» затвердженого наказом № 50 від 26.01.2016, успішно проходив щорічні заліки чим підтверджував достатній рівень теоретичних знань та практичних вмінь.
Як зазначалося судом, згідно з ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Згідно з ч. 1 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.
Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (п. 1 розділу V Порядку №893).
Пунктом 4 розділу V Порядку №893 визначено, що службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з розділом VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:
обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;
посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;
пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;
обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:
висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;
вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;
відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;
запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Водночас, на переконання суду, висновок службового розслідування не відповідає принципу об`єктивності. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач попередньо обвинувачувався у неналежному використанні технічних засобів відеофіксації та неналежному оформленні адміністративних матеріалів. Після надання детальних пояснень комісія дійшла висновку про порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», не виклавши мотивів, яким чином досліджені матеріали підтверджують факт безпідставної зупинки транспортних засобів (том 1 а.с.32).
Також висновок не містить посилань на документи, акти чи скарги, які б підтверджували дисциплінарний проступок, та не дає оцінки наданим позивачем поясненням. Відсутність належного аналізу пояснень позивача свідчить про недостатню аргументованість та порушення обов`язку суб`єкта публічного права забезпечити всебічне і об`єктивне встановлення обставин, що мають значення для правильності і законності службового розслідування.
Суд також звертає увагу, що відсутність записів з нагрудних відеокамер поліцейського не може автоматично розцінюватися як факт порушення службових обов`язків. Встановлення дисциплінарної відповідальності має ґрунтуватися на належних, достатніх та допустимих доказах, які підтверджують: обов`язковість фіксації конкретної події відповідно до службових інструкцій; реальну можливість збереження запису та його завантаження до централізованої системи; причинний зв`язок між діями поліцейського та відсутністю запису; недотримання поліцейським вимог щодо фіксації, завантаження та збереження записів, якщо відсутність матеріалів не зумовлена технічними або об`єктивними обставинами.
Аналіз матеріалів службового розслідування свідчить, що вони містять лише констатацію відсутності записів, тоді як позивач заперечує порушення, стверджуючи, що нагрудна камера перебувала у включеному стані та здійснювала запис. Висновок відповідача не містить обґрунтування, яке б підтверджувало факт невиконання обов`язку, причинно-наслідковий зв`язок між відсутністю записів і негативними наслідками для діяльності поліції, а також оцінку можливості застосування менш суворих заходів дисциплінарного впливу.
У результаті службове розслідування не встановило конкретних обставин, умов та причин, за яких позивач нібито вчинив дисциплінарний проступок. 
У жодному разі не заперечуючи право роботодавця застосовувати заходи дисциплінарного характеру та звільняти працівника, який вчинив проступок, несумісний із службовим званням поліцейського, суд не може визнати правомірним реалізацію такого права на основі неперевірених припущень, без належного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин самим роботодавцем. 
Матеріали службового розслідування не містять об`єктивного доведення факту протиправної поведінки позивача, зокрема безпідставної зупинки транспортних засобів, а також не встановлено шкідливих наслідків та причинно-наслідкового зв`язку між діяннями та негативними наслідками для діяльності поліції. 
Висновок комісії не містить належної мотивації та посилань на конкретні документи чи матеріали, які б підтверджували виявлені порушення, а також відсутня аргументація щодо того, яким чином, якщо такі дії і мали місце, вони негативно вплинули на виконання службових завдань з охорони громадського порядку та протидії злочинності. 
Відсутність належного обґрунтування та доказової аргументації, що спирається на перевірені факти, свідчить про порушення принципів об`єктивності, всебічності та доказової аргументованості, які є обов`язковими при прийнятті рішень про дисциплінарну відповідальність. Такий підхід суперечить не лише внутрішньому законодавству, а й принципам справедливості та правової визначеності, гарантованим статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України та загальних принципів адміністративного та трудового права при визначенні виду дисциплінарного стягнення суб`єкт публічного права зобов`язаний враховувати об`єктивні критерії: тяжкість вчиненого проступку, обставини його вчинення, наявність або відсутність заподіяної шкоди, попередню поведінку працівника, рівень його професійної підготовки, ставлення до виконання службових обов`язків, а також визнання працівником своєї вини.
Водночас у справі відсутні будь-які належні мотиви, які б свідчили про те, яким чином відповідач оцінювали зазначені критерії, а також які конкретні фактичні обставини стали визначальними для обрання найсуворішого заходу дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби. 
Відсутність такої аргументації унеможливлює перевірку об`єктивності та співмірності стягнення. 
Суд підкреслює, що дисциплінарне стягнення, особливо у вигляді звільнення, є крайньою мірою впливу та повинно застосовуватися лише після оцінки можливості менш суворих заходів, що передбачено статтями 14 і 29 Дисциплінарного статуту. 
Так, зокрема, відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Отже, належна мотивація вибору дисциплінарного стягнення є не формальною вимогою, а обов`язковою умовою дотримання принципів об`єктивності, всебічності та співмірності заходів. 
Висновок щодо дотримання порядку зростання дисциплінарних стягнень викладений у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №420/14443/22.
Суд звертає увагу, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями щодо визначення виду дисциплінарного стягнення, яке застосовується до поліцейських за результатами службового розслідування. Реалізація таких повноважень має здійснюватися виключно на підставі належної, всебічної та об`єктивної оцінки обставин, встановлених під час службового розслідування, із належним обґрунтуванням і посиланням на достатні та допустимі докази.
З матеріалів службового розслідування вбачається, що висновок відповідача не містить аргументованого пояснення того, яким чином оцінювалися наявні обставини справи при обранні виду дисциплінарного стягнення, зокрема звільнення зі служби. Відсутність такого обґрунтування унеможливлює перевірку мотивів, якими керувався відповідач при прийнятті рішення.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який застосовано крайній захід, а також обґрунтованість і співмірність стягнення не підтверджені належними доказами. 
Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайньою мірою і підлягає застосуванню лише за умови беззаперечного встановлення факту порушення та оцінки можливості застосування менш суворих заходів. У даному випадку матеріали службового розслідування не містять достатніх підстав для висновку про наявність дисциплінарного проступку та не свідчать про оцінку інших, менш суворих заходів дисциплінарного впливу. Відтак, підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не можуть бути визнані судом достатніми, обґрунтованими та співмірними.
Також підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області №192 о/с від 08.09.2023 в частині звільнення старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Суд зазначає, що відповідно до наказу №192 о/с від 08.09.2023 позивач був звільнений зі служби 11 вересня 2023 року. Виходячи з цього, підстави для поновлення на службі можуть застосовуватися з 12 вересня 2023 року, а не з 08.09.2023, як цього вимагає позивач. Такий висновок ґрунтується на фактичній даті припинення службових прав та обов`язків позивача, зафіксованій у відповідному наказі.
Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).
За змістом пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.
У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 №13" зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
На необхідності застосування до спірних відносин приписів Постанови №100 під час обчислення поліцейському середнього заробітку за вимушений прогул звернув увагу Верховний Суд у постанові від 15.04.2025 у справі № 140/8778/23.
У матеріалах справи наявна довідка про доходи №571 Головного управління Національної поліції в Київській області від 01.11.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , зі змісту якої суд встановив, що позивачу за липень 2023 року нараховане та виплачене грошове забезпечення у розмірі 21015,01 грн, а за серпень 2023 року 17259,70 грн.
Таким чином, середньоденний розмір грошового забезпечення позивача на дату звільнення (11.09.2023) з урахуванням наведених приписів Постанови №100 становитиме 617,33 грн ((21015,01 грн + 17259,70 грн) : 62).
Відповідно до кількості календарних днів, що минули за час вимушеного прогулу позивача, стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.09.2023 по 03.04.2026 у розмірі 577203,55 грн (935 календарних днів х 617,33 грн).
Проте, згідно з наказом №192 о/с від 08.09.2023 позивач звільнений 11 вересня 2023 року, тому стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу необхідно здійснювати з 12.09.2023 року, а не з 08.09.2023, як просить позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Окрім того, оскільки суд ухвалив рішення про поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, суд вказує, що пунктами 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на службі у відповідача та стягнення на користь позивача суми середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць належить допустити до негайного виконання.
Відповідно до правил частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.08.2023 №330 в частині притягнення старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді "звільнення зі служби в поліції".
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №192 о/с від 08.09.2023 в частині звільнення старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого сержанта поліції поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області з 12.09.2023 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (код ЄДРПОУ 40108616; 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) середній заробіток за період вимушеного прогулу з 12.09.2023 по 03.04.2026 року у сумі 577203,55 грн (п`ятсот сімдесят сім тисяч двісті три гривні 55 копійок).
Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Фастівського РУП ГУНП в Київській області.
Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області (код ЄДРПОУ 40108616; 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) суми середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 03.04.2025.

Суддя Панченко Н.Д.