ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 380/22052/23
адміністративне провадження № К/990/25570/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Білак М. В.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою адвоката Отрох Алли Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року (головуючий суддя Шавель Р.М., судді: Бруновська Н.В., Хобор Р.Б.),
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
У вересні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив:
- визнати протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.12.2022 по 12.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум;
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.12.2022 по 12.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України. Відповідно до довідки від 27.07.2023 року за №12/1707 старший солдат ОСОБА_1 за період з 28.10.2022 по 12.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області.
Позивач вважає, що відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі- Постанова № 168) він має право на отримання додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
Проте, відповідачем не у повному розмірі було нараховано додаткову винагороду у розмірі: 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу в участі бойових діях та участі в здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.12.2022 по 12.01.2023 відповідно до Постанови №168.
Позивач вважає цю бездіяльність протиправною та такою, що порушує його право на отримання належних виплат, а тому звернувся до суду з цим позовом.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.
Згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 30 вересня 2022 року №317-BB старшого солдата ОСОБА_1 інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія 1 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонної застави відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 ''(тип С), направлено у службове відрядження з ділянки НОМЕР_4 прикордонного загону в підпорядкування начальника НОМЕР_5 прикордонного загону, для виконання бойових (спеціальних) завдань в межах зони (району) відповідальності угрупування.
Згідно наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 14 січня 2023 року старший солдат ОСОБА_1 , інспектор прикордонної служби 2 категорії - водій 1 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонної застави відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип С) прибув з службового відрядження, з підпорядкування начальника НОМЕР_5 прикордонного загону, з 13.01.2023 року.
З довідки військової частини НОМЕР_1 , про військовослужбовців які брали участь у бойових заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_6 вбачається що ОСОБА_1 : 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022 та 31.12.2022 дні безпосередньої участі військовослужбовця в бойових діях або заходах передбачених пунктом 2 наказу АДПСУ від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, а з 01.12.2023 - 31.12.2023 військовослужбовець приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії передбачених пунктом 1 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ, підстава: БР ОКП ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 28.10.2022 №БР-2047гриф. БРОКП ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №БР-1624 гриф від 30.09.2022. БР 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №1063/гриф-22-вн., Наказ 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №445-ос, Журнал бойових дій №153 гриф, Рапорт від 03.01.2023 Р.19 Р.20.
Згідно довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових заходах за січень 2023 року у складі військової частини НОМЕР_6 вбачається що ОСОБА_1 : 02.01.2023, 03.01.2023, 06.01.2023, 07.01.2023, 09.01.2023 - дні безпосередньої участі військовослужбовця в бойових діях або заходах передбачених пунктом 2 наказу АДПСУ від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, 01.01.2023 по 11.01.2023 - військовослужбовець приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії передбачених пунктом 1 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ, підстава: БР ОКП ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 28.10.2022 №БР-2047гриф. БРОКП ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №БР-1624 гриф від 30.09.2022. БР 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №1063/гриф-22-вн., Наказ 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №445-ос, Журнал бойових дій №165 гриф, Рапорт від 12.01.2023 Р.390.
Відповідно до довідки від 27.07.2023 року за №12/1707 старший солдат ОСОБА_1 за період з 28.10.2022 по 12.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області.
14.07.2023 представником позивача було скеровано адвокатський запит до відповідача щодо нарахування ОСОБА_1 щомісячної винагороди у підвищеному розмірі відповідно до Постанови №168 за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 28.10.2022 по 12.01.2023.
Відповідачем надана відповідь від 28.07.2023 за №11/12258-23-Вих в якій вказано, що на підставі отриманих від НОМЕР_7 прикордонного загону, а також згідно з наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 10.01.2023 року №22-ОС, від 13.02.2023 року №149-ОС додаткова винагорода ОСОБА_1 виплачена за наступні дні: 03.12.2022, 04.12.2022, 06.21.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022 в сумі 20322,58 грн., за 02.01.2023, 03.01.2023, 06.01.2023, 07.01.2023, 09.01.2023 у сумі 11290,32 грн.
Не погоджуючись із неповною виплатою додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. відповідно до постанови № 168 за час безпосередньої участі у бойових діях у період з 01.12.2022 по 12.01.2023, позивач звернувся із позовом до суду.
ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року позов задоволено. 
Визнано протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 11.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум. 
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі Позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 11.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум. 
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції посилався на те, що порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, визначені Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23 червня 2022 року №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01 червня 2022 року.
Аналізуючи приписи Окремого доручення №912/з/29 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підставою для виплати спірної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком № 1 Окремого доручення.
Окрім того, суд першої інстанції вказав, що умовами для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі до 100 000 грн є: період дії воєнного стану; безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебуваючи в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів; наявність наказу командира.
За таких обставин суд першої інстанції врахував наявність довідок про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових заходах за грудень 2022 року та січень 2023 року у складі військової частини НОМЕР_6 , зокрема безпосередню участь позивача у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), прийшов до висновку про набуття позивачем права на отримання щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 100000 грн.
Натомість суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин положення наказу Адміністрації Держприкордонслужби № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168", тому як ним встановлені додаткові, не передбачені постановою № 168, підстави для виплати збільшеної до 100000 грн щомісячної додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів а саме: за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, які за висновком суду першої інстанції, виходять за межі наданих відповідачу повноважень.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року в адміністративній справі № 380/22052/23 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Отрох Алли Володимирівни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити збільшену додаткову грошову винагороду, відмовлено. 
Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції, вказав, що для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою № 168, у спірний період підлягають застосуванню накази Адміністрації Держприкордонслужби № 392-/0/81-22-АГ від 30.07.2022 і № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022. 
Втім скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції посилався на те, що наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 22-ОС від 10.01.2023 та № 149-ОС від 13.02.2023 додаткова винагорода ОСОБА_1 виплачена за наступні дні: 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022 в сумі 20322 грн. 58 коп., за 02.01.2023, 03.01.2023, 06.01.2023, 07.01.2023, 09.01.2023 у сумі 11290 грн. 32 коп , тобто за дні безпосередньої участі позивача в бойових діях або заходах передбачених п.2 наказу 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022. 
Натомість, за висновком суду апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні інші докази стосовно безпосередньої участі військовослужбовця ОСОБА_1 у спірний період в бойових діях або заходах, передбачених п.2 наказу № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 (за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником).
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
У липні 2024 року адвокат Отрох Алла Володимирівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (суддя-доповідач Губська О. А., судді: Білак М. В., Мацедонська В. Е.) від 22 липня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11 грудня 2024 року (у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Губської О.А.)визначено склад суду: Мацедонська В.Е. (головуючий суддя), Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М. 
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18 лютого 2026 року (у зв`язку з відпусткою судді Мартинюк Н.М.) визначено склад суду: Мацедонська В. Е. (головуючий суддя), Мельник-Томенко Ж.М., Білак М. В.
V. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
На обґрунтування позиції, представник позивача вказує на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, щодо яких відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування наказу N 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року N 168".
Також, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме щодо реалізації права військовослужбовців Держприкордонслужби на збільшену додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену Постановою №168. 
Представник позивача вважає, що виконання бойових завдань саме на підставі бойових наказів та розпоряджень є підтвердженням участі позивача у бойових діях, а отже, і є підставою для виплати йому додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн., як за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Окрім того, як на доказ безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях скаржник посилається на довідку про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_6 та військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових заходах за січень 2023 року у складі військової частини НОМЕР_6 . 
Тож, на переконання скаржника, наявна у матеріалах справи довідка, є належним доказом участі позивача у бойових діях, що й і не заперечується відповідачем. 
Правом подати відзив на касаційну скаргу відповідач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
VІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина перша статті 6, частина перша статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон № 661-IV) визначає, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Згідно зі статтею 16 цього Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжується.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146, яка застосовується з 01 вересня 2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано накази Адміністрації Держприкордонслужби "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" від 31.03.2022 № 164, від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ.
Пунктом 2 Наказу № 628/0/81-22-АГ конкретизовано за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:
(1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
(2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
(3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
(4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
(5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
(6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
(7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.
Пунктом 3 цього ж Наказу визначено, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є: 1) бойовий наказ (розпорядження); 2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.
Згідно з пунктом 4 Наказу № 628-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди здійснюється штабами органів Держприкордонслужби, а у випадку відсутності штабу - підрозділом (посадовою особою), який веде облік бойових дій.
Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.
Пунктом 5 цього ж Наказу передбачено, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня. 
Відповідно до пункту 8 означеного Наказу склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. 
Пунктом 9 цього ж Наказу обумовлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 1000000 грн, також включаються військовослужбовці, які, зокрема, безпосередньо виконують бойові (спеціальні) завдання у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування на українсько-російській ділянці державного кордону (у тому числі військовослужбовці зведених загонів інших органів Держприкордонслужби, які виконують такі завдання на ділянці цих підрозділів).
VІІ. Висновки Верховного Суду
У силу положень частини першої статті 341 КАС України перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи.
При цьому, згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування норм права.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Спір у цій справі виник у зв`язку з реалізацією положень Постанови № 168, а саме: право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн за період з 01 грудня 2022 року до 12 січня 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
В цей період діяв наказ Адміністрації Держприкордонслужби 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" уведений в дію з 01.12.2022.
Системний аналіз норм Закону № 2011-XII свідчить, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини і громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими Конституцією України та законами України, з урахуванням особливостей, установлених цим законом та іншими нормативно-правовими актами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Батьківщини, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. При цьому, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Так, у частині другій статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Тобто, згаданими вище нормами законодавства військовослужбовцям встановлені пільги, гарантії та компенсації, у тому числі у вигляді надбавок, доплат, винагород, премії, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, і таке право військовослужбовця не може бути порушеним та обмеженим. Водночас, передумовою для реалізації такого права є дотримання певного порядку (процесу).
Підставою відкриття касаційного провадження у цій справі є відсутність висновку Верховного Суду, а саме: застосування Постанови № 168 та наказу № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року N 168".
Надаючи оцінку доводам касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає, що після подання позивачем касаційної скарги та відкриття касаційного провадження у цій справі питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, неодноразово досліджувалося Верховним Судом.
Так, у справі № 200/4100/23 Верховний Суд у постанові від 05.08.2024 вказав, що військовослужбовцям Держприкордонслужби на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн, а тим із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року № 628/0/81-22-АГ. Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах. Також Суд виснував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови № 168 означають "безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" та підтвердження цих обставин указаними документами.
Зважаючи на характер спору та аргументи, викладені скаржником у касаційній скарзі, колегія суддів повинна насамперед проаналізувати зміст нормативних актів, на які суди попередніх інстанцій спирались у своїх висновках, сферу їх правового регулювання, та вирішити питання про їх застосовність до спірних правовідносин.
Суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог застосував до спірних правовідносин порядок і умови виплати додаткової винагороди який передбачений для військовослужбовців Збройних Сил України, який був визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23 червня 2022 року №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01 червня 2022 року.
З уваги на це колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23 дійшов висновку про те, що Окреме доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29, на положення якого посилався суд першої інстанції, до спірних правовідносин не може бути застосоване, оскільки позивач проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України. 
Також, у цій же постанові Верховний Суд розглядав питання застосовності наказів № 392-АГ та № 628-АГ у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, передбаченої Постановою № 168, дійшовши висновку, що Накази № 392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 та № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 є єдиним механізмом реалізації Постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби. До того ж Суд зазначив, що без цих наказів облік та виплата винагороди не здійснювалися б, що могло б призвести до повернення вже виплачених коштів. 
Необхідно зазначити, що застосування норм права судом - це здійснювана у встановленому процесуальному порядку діяльність, спрямована на індивідуальне регулювання суспільних відносин, яка полягає в індивідуалізації правових норм стосовно конкретних суб`єктів і конкретних життєвих випадків в акті застосування норм права (судовому рішенні). Застосуванню норм матеріального права судом передує стадія встановлення фактичних обставин справи.
Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить передусім від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Усі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичні обставини у справі, що формуються, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.
У випадку позивача (його відрядження), згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2024 в справі № 200/660/23, наказ № 392/0/81-22-АГ визначає вичерпний перелік бойових дій і заходів, участь у яких дає право на додаткову винагороду до 100 000 грн. Пункт 4 наказу № 392/0/81-22-АГ передбачає, що підтвердження участі військовослужбовців (у бойових діях і заходах) здійснюється на основі бойових наказів, журналів бойових дій та рапортів командирів. Пункт 5 уточнює, що для відряджених військових також потрібна додаткова довідка (про безпосередню участь у бойових діях або відповідних заходах) начальника органу Держприкордонслужби, який веде бойові дії, із зазначенням періоду (кількості днів) та термінів безпосердньої участі, відомостей про підтверджувальні документи такої, у таких довідках.
Практика Верховного Суду є сталою і полягає в тому, що виплата додаткової винагороди у [збільшеному] розмірі до 100 000,00 грн обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення / здійснення (пункт 1 Постанови № 168) та підтвердження цих обставин указаними документами.
Оскільки питання застосування пунктів 1, 2-1 Постанови № 168, та наказів № 392-АГ та № 628-АГ у подібних правовідносинах уже вирішено Верховним Судом, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню їх висновки.
Також, суд першої інстанції у своєму рішенні як підставу для виплати спірної додаткової винагороди, вказав наявність довідок про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових заходах за грудень 2022 року та січень 2023 року у складі військової частини НОМЕР_6 .
Натомість, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції посилався на те, що наказами начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 22-ОС від 10.01.2023 та № 149-ОС від 13.02.2023 додаткова винагорода ОСОБА_1 виплачена за наступні дні: 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022 та за 02.01.2023, 03.01.2023, 06.01.2023, 07.01.2023, 09.01.2023 тобто за дні безпосередньої участі позивача в бойових діях або заходах передбачених п.2 наказу 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні інші докази стосовно безпосередньої участі військовослужбовця ОСОБА_1 у спірний період в бойових діях або заходах, передбачених п.2 наказу № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022. 
Колегія суддів зазначає, що цей висновок судів попередніх інстанцій є передчасними і таким, що ґрунтується на неповністю установлених обставинах справи, які у своїй сукупності не дають достатніх підстав для належної оцінки правомірності оскаржуваної бездіяльності відповідача.
Як вбачається з довідок про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року та січень 2023 року у складі військової частини НОМЕР_6 , зокрема, ОСОБА_1 : 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022, 25.12.2022 та 31.12.2022 в ці дні брав безпосередню участь в бойових діях або заходах передбачених пунктом 2 наказу АДПСУ від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, з 01.12.2023 - 31.12.2023 позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії передбачених пунктом 1 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ, підстава: БР ОКП ОТУ "Лиман" від 28.10.2022 №БР-2047гриф. БРОКП ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №БР-1624 гриф від 30.09.2022. БР 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №1063/гриф-22-вн., Наказ 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №445-ос, Журнал бойових дій №153 гриф, Рапорт від 03.01.2023 Р.19 Р.20. а також 02.01.2023, 03.01.2023, 06.01.2023, 07.01.2023, 09.01.2023 в ці дні брав безпосередню участі в бойових діях або заходах передбачених пунктом 2 наказу АДПСУ від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, а з 01.01.2023 по 11.01.2023 - військовослужбовець приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії передбачених пунктом 1 наказу АДПСУ від 09.12.2022 року №628/0/81-22-АГ, підстава: БР ОКП ОТУ "Лиман" від 28.10.2022 №БР-2047гриф. БРОКП ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №БР-1624 гриф від 30.09.2022. БР 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №1063/гриф-22-вн., Наказ 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №445-ос, Журнал бойових дій №165 гриф, Рапорт від 12.01.2023 Р.390. (арк.спр. 58-62).
Водночас відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанцій вказав, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів участі ОСОБА_1 у бойових діях безперервно у всі дні місяців у період з грудня 2022 року по січень 2023 року, 
Із змісту судових рішень слідує, що суди попередніх інстанцій не дослідили та не з`ясували змісту документів, зазначених як підстава видачі довідок про військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали та приймали участь у бойових заходах за грудень 2022 року та січень 2023 року у складі військової частини НОМЕР_6 , зокрема, БР ОКП ОТУ "Лиман" від 28.10.2022 №БР-2047гриф. БРОКП ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " №БР-1624 гриф від 30.09.2022. БР 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №1063/гриф-22-вн., Наказ 11 ПРИКЗ від 28.10.2022 №445-ос, Журнал бойових дій №153 гриф, Рапорт від 03.01.2023 Р.19 Р.20, Журнал бойових дій №153 гриф, Рапорт від 03.01.2023 Р.19 Р.20. у контексті підтвердження цими документами його безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за весь спірний період. 
Тобто суди попередніх інстанцій не встановили правових підстав для видачі цих довідок, не здійснили комплексної оцінки наявних у справі доказів, зокрема, не розглянули доведеність участі позивача у бойових діях та заходах в окреслений ним період у сукупності з іншими доказами, наявними у справі.
Держава не може відмовити особі у виплатах, якщо існують чинні законодавчі норми, які передбачають такі виплати, а особа відповідає умовам, що висуваються цими нормами для проведення таких виплат. Для цього суди мають перевірити чи існують норми, які передбачають виплату, а також чи відповідає особа умовам, для проведення таких виплат.
Власне завданням суду в цій адміністративній справі є з`ясування того, а чи могло статися так, що відповідач з певних причин не зафіксував участі позивача у бойових діях та заходах у документах, які є підставою для виплати додаткової винагороди у підвищеному розмірі за весь спірний період а не лише той, за який йому частково така винагорода виплачена.
Наведене в сукупності свідчить про передчасність висновків як суду першої, так і суду апеляційної інстанцій, по суті спору у цій справі, адже судами не досліджено усіх обставин цієї справи.
Враховуючи приписи статті 242 КАС України, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
Це означає, що судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
Оскільки як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, порушено норми матеріального та процесуального права, викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами попередніх інстанцій принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
У свою чергу, суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів.
Відтак, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Судам під час нового розгляду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам крізь призму частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 355-356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу адвоката Отрох Алли Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 року - скасувати.
Справу направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська
Судді: Ж. М. Мельник-Томенко 
М. В. Білак