ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65119, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4517/25	

Господарський суд Одеської області 
У складі судді Желєзної С.П.
Секретаря судових засідань Босової Ю.С. 
За участю представників сторін: 
Від позивача: Бужор А.Ю. на підставі ордеру; 
Від відповідача: не з`явився; 
Від третьої особи: не з`явився; 

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Геометрікс Плюс» до державного підприємства «Щербанка» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду державного майна України, про стягнення 286 923,13 грн, – 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Геометрікс Плюс» (далі по тексту – ТОВ «Геометрікс Плюс») звернулося до господарського суду з позовною заявою до державного підприємства «Щербанка» (далі по тексту – ДП «Щербанка») про стягнення заборгованості у загальному розмірі 286 923,13 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 270 000,00 грн, 3% річних у розмірі 5 414,79 грн, збитків від інфляції у розмірі 11 508,34 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023. 
Ухвалою суду від 17.11.2025 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 17.12.2025 судом було залучено до участі у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України.
ДП «Щербанка» та Фонд державного майна України були повідомлені про розгляд судом даної справи шляхом доставлення всіх ухвал до їх зареєстрованих електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд». 
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України. Фонд державного майна України не скористався наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі, письмові пояснення щодо заявленого позову до суду від третьої особи також не надходили. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.
12.09.2023 між державним підприємством «Дослідне господарство ім. О.В. Суворова Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної академії аграрних наук України» в особі керуючого санацією - Акопджаняна Романа Драстаматовича, який діяв на підставі ухвали Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 у справі № 916/2675/15 (Замовник) та ТОВ «Геометрікс Плюс» в особі директора Коржова Генадія Володимировича, який діяв на підставі Статуту (Виконавець) було укладено договір на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09-230, відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується виконати наступні роботи: розробити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 4 807,0 га, що розташовані на територій Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, в т.ч. виготовлення матеріалів топографо-геодезичних вишукувань з метою присвоєння кадастрового номеру земельним ділянкам (далі - роботи), а Замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. 
Згідно з п. п. 2.1, 2.2 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09-230 від 12.09.2023 загальна вартість робіт за цим договором встановлена сторонами протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт (додаток № 2 до договору) та становить 1 350 000 (один мільйон триста п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. без ПДВ. Замовник здійснює попередню оплату (аванс) у розмірі 20 % від вартості робіт, а саме: суму у розмірі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень 00 коп. без ПДВ сплачує протягом п`яти банківських днів з моменту підписання договору.
Залишок вартості наданих послуг сплачується у наступному порядку: 40% від загальної вартості робіт, зазначеної в пункті 2.1. даного договору, сплачується Замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання матеріалів топографо-геодезичних вишукувань, а саме суму у розмірі 540 000 (п`ятсот сорок тисяч тисяч) гривень 00 коп. без ПДВ; 40 % від загальної вартості робіт зазначеної в пункті 2.1. даного договору, сплачується Замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання актів прийому-передачі виконаних робіт, а саме суму у розмірі 540 000 (п`ятсот сорок тисяч) гривень 00 коп. без ПДВ (п. 2.3 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023).
Умовами п. 2.6 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023 встановлено, що оплата робіт здійснюється шляхом перерахування коштів в національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку Замовника на рахунок Виконавця, відкритий в установі банку.
Згідно з п. 3.6 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023 Замовник зобов`язаний підписати акт протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня одержання від Виконавця витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, оригіналу технічної документації та її електронної копії з обмінним файлом у форматі XML. 
За умовами п. п. 4.1, 4,2 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09-230 від 12.09.2023 Виконавець приступає до виконання робіт за договором після отримання від Замовника вихідних даних відповідно до п.5.1.1. договору та отримання попередньої оплати (авансу) відповідно до п. 2.3. договору. Строк виконання робіт складає 6 (шість) місяців з дня отримання від Замовника вихідних даних, документів зазначених в п. 5.1.1 договору та авансового платежу відповідно до п. 2.3. договору.
Відповідно до пп. 5.1.2 п. 5.1 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09-230 від 12.09.2023 Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю встановлену вартість згідно з розділом 2 договору.
Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. п. 11.1, 11.2 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09-230 від 12.09.2023).
Невід`ємними частинами договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09-230 від 12.09.2023 є додаток № 1 «Технічне завдання», додаток №2 «Протокол погодження договірної ціни на виконання робіт», додаток №3 «Календарний план виконання робіт», додаток №4, №5 та №6 «Схема розташування земельних масивів», які також наявні в матеріалах справи.
У лютому 2025 між державним підприємством «Дослідне господарство ім. О.В. Суворова Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної академії аграрних наук України» та ТОВ «Геометрікс Плюс» було підписано акт приймання-передачі до договору №12/09-230 від 12.09.2023, відповідно до якого роботи по розробці технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 4 807,0 га, що розташовані на територій Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, виконані у повному обсязі.
07.03.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про проведення державної реєстрації зміни найменування ДП «Щербанка» (юридичної особи з ідентифікаційним кодом 00449131), що підтверджується витягом від 14.11.2025. 
08.10.2025 ТОВ «Геометрікс Плюс» звернулося до ДП «Щербанка» з вимогою про сплату боргу за договором на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09-230 від 12.09.2023 у розмірі 270 000,00 грн. Крім того, позивач просив сплатити 3% річних та збитки від інфляції. При цьому до листа позивачем було додано акт звірки взаємних розрахунків до договору. 
На підтвердження направлення вимоги на адресу відповідача позивачем було надано лист з описом вкладення від 10.10.2025, квитанцію про прийняття плати за пересилання поштового відправлення та накладну. 
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог, суд виходить з наступного. 
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Положеннями ст 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. 
Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. 
При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Предметом заявленого ТОВ «Геометрікс Плюс» позову є вимоги до ДП «Щербанка» про стягнення основного боргу у розмірі 270 000,00 грн, 3% річних у розмірі 5 414,79 грн, збитків від інфляції у розмірі 11 508,34 грн, нарахованих у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договору.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 і 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).
Загальні правила надання послуг визначені ЦК України, ст. 901 якого передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (зі змінами) технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, формування земельних ділянок, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель розробляється за рішенням власників (розпорядників) земельних ділянок, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Рішення про розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення приймається у порядку, визначеному статтею 35 цього Закону (ч. 1 ст. 57 Закону України «Про землеустрій»).
Господарський судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 12.09.2023 між державним підприємством «Дослідне господарство ім. О.В. Суворова Інституту сільського господарства Причорномор`я Національної академії аграрних наук України» та ТОВ «Геометрікс Плюс» було укладено договір на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230, за умовами якого позивач зобов`язався розробити на замовлення державного підприємства технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель. В свою чергу, Замовником були прийняті на себе зобов`язання оплатити вартість таких послуг у розмірі 1 350 000,00 грн на умовах, визначених договором.
На виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023, ТОВ «Геометрікс Плюс» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, що підтверджується підписаним між сторонами у лютому 2025 року актом приймання-передачі наданих послуг.
При цьому судом було встановлено, що найменування Замовника за договором на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023 було змінено на ДП «Щербанка», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2025. 
За змістом п. 2.3 договору на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023 залишок вартості послуг у розмірі 40 % від загальної вартості робіт, що становить 540 000,00 грн, сплачується Замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання актів прийому-передачі виконаних робіт.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Проте в порушення прийнятих на себе за договором на виконання робіт у сфері землеустрою №12/09- 230 від 12.09.2023 зобов`язань ДП «Щербанка» не було сплачено залишок вартості наданих послуг після підписання сторонами у лютому 2025 році акта наданих послуг. Суд зазначає, що відповідачем в процесі розгляду даного спору обставина неналежного виконання зобов`язань за договором спростована не була.
З викладених обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оплати відповідачем залишку вартості наданих послуг у розмірі 270 000,00 грн, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого ТОВ «Геометрікс Плюс» позову в цій частині вимог шляхом присудження до стягнення з ДП «Щербанка» заборгованості у розмірі у розмірі 270 000,00 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України ТОВ «Геометрікс Плюс» було заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 5 414,79 грн, які були нараховані на суму боргу у розмірі 270 000,00 грн протягом періоду з 07.03.2025 до 05.11.2025, а також збитки від інфляції у розмірі 11 508,34 грн, нараховані з урахуванням показників інфляції за березень-вересень 2025 року.
Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених ТОВ «Геометрікс Плюс» вимог в цій частині позову шляхом присудження до стягнення з ДП «Щербанка» 3% річних у розмірі 5 414,79 грн, збитків від інфляції у розмірі 11 508,34 грн.
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність задоволення заявленого ТОВ «Геометрікс Плюс» позову шляхом присудження до стягнення з ДП «Щербанка» суми основного боргу у розмірі 270 000,00 грн, 3% річних у розмірі 5 414,79 грн, збитків від інфляції у розмірі 11 508,34 грн. 
Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 443,08 грн покладаються судом на відповідача у зв`язку із задоволенням позову відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.
При цьому судовий збір у розмірі 860,77 грн може бути повернутий з державного бюджету за клопотанням позивача відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з необхідністю застосування до даного позову коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами витрат на правову допомогу у розмірі 19 000,00 грн, клопотання про розподіл яких було заявлено позивачем, господарський суд виходить з наступного.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем9+* було надано суду договір про надання правової допомоги №09/25 від 25.09.2025, укладений між позивачем та адвокатом Бужор А.Ю.; протокол погодження розміру винагороди №1 від 30.09.2025 до договору, згідно з яким вартість правової допомоги у зв`язку зі стягненням заборгованості з ДП «Щербанка» становить 7 000,00 грн, протокол погодження розміру винагороди №2 від 05.11.2025 до договору, згідно з яким вартість правової допомоги у зв`язку зі стягненням заборгованості з ДП «Щербанка» становить 12 000,00 грн. При цьому на підтвердження обставини перерахування коштів на рахунок адвоката суду були надані платіжні інструкції №375 від 30.09.2025 на суму 7 000,00 грн, №379 від 07.11.2025 на суму 12 000,00 грн. 
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
З викладених обставин господарський суд, враховуючи відсутність клопотання ДП «Щербанка» про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, а також задоволення заявленого позивачем позову, доходить висновку, про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат шляхом присудження до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 19 000,00 грн. 

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 – 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 
1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства «Щербанка» /67462, Одеська обл., Роздільнянський р-н, село Щербанка; ідентифікаційний код 00449131/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Геометрікс Плюс» /01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 12, кв.35; ідентифікаційний код 42704932/ суму основного боргу у розмірі 270 000,00 грн /двісті сімдесят тисяч грн 00 коп./, 3% річних у розмірі 5 414,79 грн /п`ять тисяч чотириста чотирнадцять грн 79 коп./, збитки від інфляції у розмірі 11 508,34 грн /одинадцять тисяч п`ятсот вісім грн 34 коп./, судовий збір у розмірі 3 443,08 грн /три тисячі чотириста сорок три грн 08 коп./, витрати на правову допомогу у розмірі 19 000,00 грн /дев`ятнадцять тисяч грн 00 коп./. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення складено 12 лютого 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна