справа № 399/310/25
провадження № 1-кп/399/18/2026
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року смт Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025121070000071 від 03.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ландишево Валтівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, спеціальність маляр-штукатур, неодружений, зі слів - на утриманні має дитину, проте юридично батьком не записаний, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою АДРЕСА_2 , в рамках іншого кримінального провадження утримується в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», раніше судимий: 1) 19.05.2021 Кропивницьким апеляційним судом скасовано вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області в частині застосування ст. 75 КК України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.10.2023 з ВК №6 по відбуттю строку покарання; 2) 28.02.2024 СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області матеріали кримінального провадження N? 12024121060000023 скеровано до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з обвинувальним актом за ч. 4 ст. 185 КК України. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2024 кримінальне провадження закрито; 3) 25.12.2024 засуджений Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
встановив:
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та який триває по теперішній час на підставі Указів Президента України, прийнятих упродовж 2023 – 2025 років.
ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.
31.01.2025 в період часу з 12:00 год. по 17:00 год. точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_3 перебував біля домоволодіння АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .
В цей час, достовірно знаючи, що власник будинку ОСОБА_6 відсутній за місцем мешкання, у ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник прямий злочинний умисел направлений на викрадення будь-якого майна, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, упевнившись, що його злочинні дії нікому непомітні, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, через хвіртку незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи незаконно на території подвір`я вищевказаного домоволодіння ОСОБА_3 підійшов до приміщення будинку та переконавшись, що його злочинні дії нікому непомітні, за допомогою власної фізичної сили відкрив замок вхідних дверей та незаконно проник до приміщення житлового будинку, де відшукав та таємно повторно викрав: 
-тактичний зимовий бушлат мультикам з липучками, розміром 48-50 , вартістю 1821, 54 грн;
-тактичні зимові штани мультикам, розміром 48-50 , вартістю 1483, 95 грн;
-ремінь тактичний поясний кольору хакі із системою швидкого знімання з металевою бряжкою 344,66 грн.
В подальшому ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3650,15 грн.
Викрадене майно в подальшому було повернуто потерпілому працівниками поліції. 
Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.
Прокурор під час судового розгляду (05.03.2026, 23.03.2026) зазначив, що в обвинувальному акті допущена технічна описка в зазначенні кваліфікуючої ознаки – щодо проникнення у сховище. В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений проник в житло.
У даному кримінальному провадженні докази досліджувалися у повному обсязі. 
Обвинувачений в судовому засіданні 10.10.2025 вину в пред`явленому правопорушенні визнав частково, надав суду показання, що з потерпілим дуже не контактував, але знайомі не один день, вирішили з ним відпочити у потерпілого вдома. Був вечір з 30.01.2025 на 31.01.2025, прохолодно, випивали, під час чого потерпілий неодноразово ходив до бабусі своєї, тому не дочекавшись його обвинувачений одягнув без дозволу потерпілого його форму і пішов. Розумів, що вчиняв неправильно. На наступний день потерпілий його просив по нормальному повернути форму без працівників поліції, але обвинувачений не зміг одразу повернути форму, а коли приходив, щоб повернути форму, то нікого не було вдома. Повернув форму через дільничного ОСОБА_7 , який приїхав до нього на третій день після події, і він відвіз її потерпілому, а саме штани, ремінь, куртка (бушлат), так, як зазначено в обвинувальному акті. Розкаявся у вчиненому.
Додав, що без дозволу господаря він не заходив у будинок, тому вважав, що у нього одна вина, що він без дозволу власника забрав військову форму, а у двір та будинок без господаря не заходив, замок не відчиняв, тому за вказаних обставин визнав вину частково.
Потерпілий в судовому засіданні 17.12.2025 надав суду наступні показання, а саме, що із обвинуваченим знайомі більше 3 років. Потерпілий є військовослужбовцем, через отримане поранення має проблеми з пам`яттю, тому дату, час вчинення злочину та деякі обставини його вчинення, не пам`ятає. Пам`ятає, що з обвинуваченим зустрілися в центрі села, випили та пішли до потерпілого додому за адресою АДРЕСА_3 , сиділи та випивали у потерпілого вдома, цивільна дружина потерпілого майже не пила з ними, лише вони вдвох. Згодом обвинувачений пішов додому, це було вже вночі, коли саме – потерпілий не звернув увагу, а коли повернувся, то потерпілий уже спав. Потерпілий впевнився, що обвинувачений пішов з будинку, вийшовши через вхідні двері, а сам пішов спати, і дружина теж лягла спати. Вхідні двері будинку закриваються на замок, але потерпілий їх не закривав. Тому, ОСОБА_8 прийшов і викрав форму. Крім обвинуваченого в будинку не було нікого, і форма зникла, обвинувачений казав, що поверне форму, але більше потерпілий її не бачив, дружина почала нервувати та подзвонила в поліцію. Потерпілий виявив зранку, що форма відсутня, яка була в будинку, в одній із кімнат, в якій саме не пам`ятав. Потерпілий не дозволяв обвинуваченому брати форму та останній не просив у нього її взяти поносити та не дозволяв заходити в будинок без дозволу. Зазначив, що бабусі у нього немає, відповідно до неї він не ходив. На вхідних дверях є навісний замок, який без ключа можна було відкрити на той час коли не стало в будинку форми. Наразі замок змінили, через такі випадки. До крадіжки форми та після у нього вдома не було нікого, окрім обвинуваченого. Не бажав нічого суворого для обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні 30.09.2025 надала суду наступні показання, а саме, що свідок з потерпілим проживають у цивільному шлюбі. В момент злочину, орієнтовно 30.01.2025, точної дати і дня тижня свідок не пам`ятала, свідка не було вдома за адресою АДРЕСА_3 . Їй подзвонив співмешканець та запитав чи була вона вдома, оскільки немає військової форми. Останню купили три місяці назад. У них вдома, за вказаною адресою був ОСОБА_10 . Запитавши у останнього про форму, зазначив, що він її не брав. Згодом форму привіз та повернув дільничний увечері, оскільки свідок з потерпілим йому зателефонували та повідомили про крадіжку форми. Свідок вважала, і так їй пояснював потерпілий, що останній та ОСОБА_10 сиділи у них вдома та випивали, то ОСОБА_11 побачив, як закривається замок на вхідних дверях (захлопується на засувку (мовою оригіналу – на защьолку), який потрібно лише потягнути і він відсувається (відщьолкується), і непотрібен ключ), то він і повернувся і забрав форму. Випивали в обідній час. Форма лежала у великій залі, коли її повернули, остання була брудна, свідок її довго прала. Боргів у потерпілого перед ОСОБА_8 не було, свідкові невідомо, щоб останній просив у потерпілого цю форму, про таке їй чоловік не говорив. До них ніхто не приходить у гості, і ніхто не знає, як закривається/відкривається замок на дверях, був лише ОСОБА_12 , тому, на думку свідка, він і причетний до крадіжки. Потерпілий є військовим, і військова форма коштує значні кошти, додала, що не гарно так робити.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 05.03.2026 надав суду наступні показання, а саме, що потерпілий є військовослужбовцем, отримав поранення. Заїхавши до нього додому, щоб провідати, вдома була і його цивільна дружина, вони повідомили, що у них викрали військову форму орієнтовно 30-31.01.2025, і в цьому вони підозрювали ОСОБА_3 . Викрадену форму знайшли у останнього за його місцем проживання, він був у військових штанах, тому їх переодягав, щоб віддати потерпілому, і штани були брудні, а бушлат чистий. Слідчі привезли форму потерпілому, яку їм віддав обвинувачений. На 102 телефонувала цивільна дружина потерпілого, яка повідомила, що у гостях у них був ОСОБА_3 , після чого не виявили в будинку військової форми. 
Щодо свідка ОСОБА_13 прокурором в судовому засіданні (30.09.2025) зазначено про те, що вказана особа не є свідком у даному кримінальному провадженні, дані щодо неї в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені помилково, вказана особа є свідком з іншого кримінального провадження. Відмовився від його допиту. Сторона захисту не наполягала на допиті вказаного свідка з огляду на зазначене прокурором про технічну помилку відображення даних про свідка у реєстрі. Судом прийнято відмову прокурора від допиту свідка ОСОБА_13 .
Таким чином, вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доводиться показами свідків, потерпілого та дослідженими судом письмовими доказами сторони обвинувачення, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.02.2025 (а.с.228 т.1) з якого судом встановлено, що ОСОБА_6 повідомив поліцію про те, що 31.01.2025 близько 12:00 год. невідома особа перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 таємно в умовах воєнного стану викрав військовий бушлат та штани вартістю 8000 грн;
- протоколом огляду місця події від 03.02.2025 за участю власника ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 (а.с.229-235 т.1) де потерпілий показав місце де лежали викрадені речі, а саме в одній із кімнат;
- протоколом місця події від 03.02.2025 (а.с.236 т.1) проведеного за участі понятих та ОСОБА_3 , з застосуванням відео фіксації з якого судом встановлено, що об`єктом проведення огляду місця події була відкрита ділянка місцевості, що розташована поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 . В ході проведення ОМП ОСОБА_3 повідомив, що в приміщенні вищевказаного будинку зберігаються речі, які йому не належать та, які було здобуто незаконним шляхом, а саме бушлат та штани, які він викрав у чоловіка на ім`я ОСОБА_14 , що проживає у селі Куцеволівка, після чого погодився винести вказані речі, які в подальшому були вилучені – штани кольору хакі із маркуванням «Тактика» 48-50, , тактичний ремінь, бушлат кольору хакі без маркування;
- протоколом огляду предметів від 03.02.2025 (а.с.237-240 т.1) з якого судом встановлено, що слідчий провів огляд вищезазначених вилучених предметів – тактичний зимовий бушлат мультикам з липучками та тактичні зимові штани мультикам кольору хакі без будь-якого маркування. В кишені бушлату виявлено наліпку (етикетку) з написом «Тактика» 48-50 , який виконаний барвником чорного кольору на білому фоні. Вказані речі є цілими, виявлені не численні забруднення на речах в різних ділянках. Також виявлено ремінь тактичний поясний кольору хакі із системою швидкого знімання з металевою бряжкою без будь-якого маркування. Огляд проводився на ділянці місцевості прилеглої до будинку АДРЕСА_3 ;
- відеозаписом ходу проведення огляду місця події від 03.02.2025 за участі ОСОБА_3 (а.с.241) з якого судом встановлено, що огляд проведено за вищевказаною адресою, останній повідомив, що в нього є речі, які здобуті незаконним шляхом, а саме військова форма, яку він викрав 31.01.2025 у чоловіка на ім`я ОСОБА_14 . Випивали в останнього вдома, були лише вдвох. Його незаконні дії ніхто не бачив, це було близько 20:00 год., він зайшов до нього додому і забрав форму, коли в домоволодінні не було нікого вдома, оскільки потерпілий десь пішов, двері були зачинені на навісний замок, який був відкритий, взяв з будинку бушлат і штани, які на момент огляду знаходилися за адресою АДРЕСА_4 , де фактично проживав обвинувачений, та, які останній видав в ході вказаної слідчої дії – бушлат, штани, ремінь, вказані речі зафіксовані на фотознімки та вилучені слідчим. На запитання слідчого обвинувачений зазначив, що він розуміє, що вчинив тяжке кримінальне правопорушення, взявши незаконним шляхом чужі речі, вину визнавав, каявся, зауважень, доповнень до слідчої дії не мав. Додав, що тиск з боку працівників поліції на нього не здійснювався, що теж підтверджено і відповіддю понятих про відсутність будь-якого тиску на обвинуваченого в ході проведення слідчої дії;
- постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 03.02.2025 (а.с.126-127 т.1) з якої судом встановлено, що під час проведення огляду місця події 03.02.2025 на ділянці місцевості прилеглої до буд. №124 по вул. Шевченка с. Куцеволівка було вилучено тактичний зимовий бушлат мультикам з липучками розміром 48/50 ; тактичні зимові штани мультикам розміром 48-50 ; ремінь тактичний поясний кольору хакі із системою швидкого знімання з металевою бряжкою, які визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку (а.с.128 т.1);
- висновком експерта судової товарознавчої експертизи від 13.02.2025 №400 (а.с.129-136 т.1),яким підтверджена ринкова вартістю викрадених речей на загальну суму 3650,15 грн.
Судом враховано пояснення потерпілого, що останній є військовослужбовцем, через отримане поранення має проблеми з пам`яттю, тому дату, час вчинення злочину та деякі обставини його вчинення, не пам`ятає.
Отже, зазначеними доказами у сукупності доводиться вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.
Та, вищевказаними доказами спростовується твердження обвинуваченого щодо того, що ним викрадено речі перебуваючи у домоволодінні потерпілого з дозволу останнього.
В ході судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений на стадії досудового розслідування, відкриття матеріалів стороні захисту, не висловлював заперечення тощо, щодо повноти проведення досудового розслідування та встановлених в ході нього фактичних обставин.
Під час судового розгляду сторона захисту не заявляла клопотань про допит свідків сторони захисту, як і не заявляла клопотань в порядку ст. 333 КПК України. 
Ні обвинувачений, ні захисник не повідомляли суд під час судового розгляду про психологічний тиск на обвинуваченого з боку поліції.
В останньому слові обвинувачений одночасно повідомив і про психологічний тиск на нього під час проведення огляду місця події від 03.02.2025 де він зазначив про щире каяття.
Проте, суд вказане розцінює як позицію захисту з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення та такі твердження обвинуваченого жодними доказами не підтверджені, а спростовуються відеофіксацією слідчої дії від 03.02.2025 де обвинувачений на запитання слідчого додав, що тиск з боку працівників поліції на нього не здійснювався, що підтверджено і відповіддю понятих про відсутність будь-якого тиску на обвинуваченого в ході проведення слідчої дії.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З огляду на зазначене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Нормами ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.
Обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно з висновками викладеними в досудовій доповіді оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. 
Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, направлених на працевлаштування та сприяння розумінню власної відповідальності за свої вчинки та наявності наслідків кожної дії, розвиток уміння їх прогнозувати. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов?язків відповідно до ч. 3 ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».
Обвинувачений раніше судимий, у т.ч. за злочини проти власності, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку (а.с.144-149 т.1). За медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога в КНП «Онуфріївська лікарня», не звертався. На військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебував та не перебуває. Станом на 03.02.2025 проживав по АДРЕСА_5 без реєстрації, не мав постійного місця роботи, жив за рахунок випадкових підробітків, за місцем проживання характеризувався посередньо, вживав алкогольні напої, активну участь в житті села не приймав, схильний до правопорушень (а.с.138-141 т.1). 
Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2024 засудженим виконано, а саме сплачено штраф у розмірі 850,00 грн, у зв`язку з чим знятий з обліку в органі пробації 25.02.2025 (а.с.150-152, 159-161).
В ході з`ясування судом питання щодо сплати штрафу за вищевказаним вироком, обвинуваченим зазначалося про сплату штрафу та про бажання змінити, налагодити своє життя, стати на шлях виправлення, та висловив не бажання в подальшому вчиняти будь-які неправомірні дії, правопорушення.
Тому, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, який є тяжким злочином та особу обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся, викрадені речі повернуто потерпілому працівниками поліції. Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п.2, п.4 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконати заходи передбачені пробаційною програмою - «Зміна прокримінального мислення».
Цивільний позов по справі не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.
Речові докази:
- тактичний зимовий бушлат мультикам з липучками, розміром 48-50 3/4; тактичні зимові штани мультикам, розміром 48-50 ; ремінь тактичний поясний кольору хакі із системою швидкого знімання з металевою бряжкою - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 – залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області ОСОБА_1